Провадження №2/359/2308/2024
Справа №359/5135/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Бориспільська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

встановив:

1. Короткий зміст доводів предявленого позову.

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 15 січня 1991 року йому було видано ордер №650 на право заняття квартири АДРЕСА_1 . В цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання його колишньої дружини ОСОБА_3 та повнолітніх синів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Відповідачі з 2019 року не проживають у квартирі, за комунальні послуги не сплачують. Так, ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання в російську федерацію; ОСОБА_5 одружився та проживає з родиною в м. Кропивницький, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 винаймають житло в м. Бориспіль.

Тому ОСОБА_2 просить суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2024 року (а.с.26) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 червня 2024 року (а.с.32-33) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 серпня 2024 року (а.с.55) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_3 не з`явилась у судове засідання, відзив на позов не надала. Вона у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується численною судовою кореспонденцією (а.с.41, 61, 68, 74, 81).

ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 направили суду заяви (а.с.47, 64, 65), в яких кожен з них визнав позов та не заперечував проти його задоволення.

Представник Бориспільської міської ради направив на адресу суду заяву (а.с.46), в якій просив слухати справу без участі представника, рішення прийняти за наявними матеріалами справи.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

З ордера №650, виданого 15 січня 1991 року виконавчим комітетом Бориспільської міської ради депутатів (а.с.10), вбачається, що ОСОБА_2 з сім`єю з 2 чоловік: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , надано право на зайняття двох кімнат в окремій квартирі АДРЕСА_1 .

12 листопада 2019 року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний, про що Бориспільським МРВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області складено відповідний актовий запис №136. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2019 року (а.с.14).

З довідок відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітетуБориспільської міської ради від 29 травня 2024 року (а.с.28, 29, 30) вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .

Ці обставини свідчать про те, що спірні правовідносини регулюються главою 2 «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду» ЖК України.

4. Норми матеріального права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 (а.с.47) вбачається, що відповідач фактично проживає по АДРЕСА_2 . Зі змісту заяви ОСОБА_6 (а.с.64) вбачається, що відповідач фактично проживає по АДРЕСА_3 .

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_7 суду показала, що вона є сусідкою ОСОБА_2 та проживає в квартирі АДРЕСА_4 з 1991 року. Тому їй відомо про те, що приблизно з 2018 року дружина позивача покинула квартиру АДРЕСА_1 та поїхала жити до матері. Сини ОСОБА_2 підросли, створили свої сімї та переїхали жити в інші жилі приміщення ще до початку карантину. З того часу ОСОБА_2 в квартирі живе один.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він проживає в квартирі АДРЕСА_5 з 1991 року. Тому йому відомо про те, що в квартирі АДРЕСА_6 жив ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_9 та трьома синами. В подальшому позивач розірвав шлюб з дружиною, і вона виїхала з квартири АДРЕСА_1 . Діти позивача виросли і ще до початку карантину виїхали з квартири. На тепер ОСОБА_2 живе один.

Аналіз вказаних доказів свідчить про те, що ОСОБА_3 та сини позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більше шести місяців не проживають у квартирі АДРЕСА_1 . В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів у цьому житловому приміщенні, навпаки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали ту обставину, що вони вже тривалий час не проживають у вказаному об`єкті нерухомого майна.

З огляду на це суд висновує про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить визнати такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Водночас з довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітетуБориспільської міської ради від 18 червня 2024 року (а.с.31) та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №720440 від 2 серпня 2024 року (а.с.49-50) вбачається, що ОСОБА_4 ще з 6 жовтня 2016 року зареєстрований по АДРЕСА_7 , а не в спірній квартирі.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Бориспільська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні позову в частині визнання іншого відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відмовити.

Повний текст рішення суду складений 29 листопада 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта