Справа №443/1037/24
Провадження №2/443/489/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

29 листопада 2024 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернуся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики від 29.11.2021 у розмірі 111 200 гривень, з яких: 60 000 гривень сум позики; 51 200 гривень - відсотки.

Позовні вимоги мотивує тим, що 29 листопада 2021 року він надав позику ОСОБА_2 в розмірі 60 000 грн., про що було складено відповідну розписку. Згідно наданої розписки, відповідач зобов`язався повернути кошти не пізніше 30 березня 2022 року та за користування коштами сплачувати винагороду у виді фіксованих відсотків, а саме в розмірі 12800 грн. за кожен місяць користування. Однак, відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконав, станом на день подання позову кошти не повернув, нараховані відсотки не сплатив, продовжує користуватись такими, переховується, уникає контактів, у зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 13.06.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з мотивів, наведених у такому. Просив позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило та не повідомив суд про причину неявки.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України закріплено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 29.11.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав у строкове платне користування у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кошти в сумі шістдесят тисяч гривень (60000), які зобов`язався повернути не пізніше 30.03.2022. За користування вказаними коштами зобов`язався сплачувати винагороду у виді фіксованих відсотків в розмірі 12 800 гривень за кожен місяць користування. За порушення строків сплати будь-якого із зобов`язань понад п`ять днів, зобов`язався додатково оплатити штраф в розмірі кратному розміру відсотків за кожне прострочення. Номер карткового рахунку для повернення коштів: НОМЕР_1 . Наведене підтверджується розпискою від 29.11.2021 року (а.с.7).

Також, як видно з банківської виписки про рух коштів за карткою НОМЕР_1 за період з 29.11.2021 до 30.03.2022 (а.с.70-77), за вказаний період на згадану банківську картку не було здійснено жодного платежу, де платником був би вказаний ОСОБА_2 .

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника.

Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також, засвідчуючи отримання певної грошової суми.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до приписів ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Одночасно, будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені у позові, відповідачем не надано.

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що між сторонами виникли та існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на корить позивача ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 111 200 грн. за розпискою від 29.11.2021, з яких: 60 000 грн. сума позики, 51200 грн. - відсотки.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.12,81,141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 29.11.2021 у розмірі 111 200 (сто одинадцять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) 1211 (одна тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок витрат на сплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовоюзаявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка