Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І, Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року, ухвалене у складі судді Рибака М.А., у справі № 761/38862/20 за позовом арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуюча санацією, керуюча реструктуризацією, керуюча реалізацією, ліквідатор) Белінської Наталії Олександрівни до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Акціонерного товариства «Дельта банк» про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуюча санацією, керуюча реструктуризацією, керуюча реалізацією, ліквідатор) Белінська Н.О. звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта банк» Матвієнка А.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, АТ «Дельта банк» про зобов`язання вчинити дії. Зазначила, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 05.02.2019 року, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 року, стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на її користь 134 112,92 грн. основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-тера», про що 05.02.2019 року було винесено наказ про виконання ухвали господарського суду. Постановою Верховного Суду у справі № 902/1188/13 від 08.08.2019 року вказані ухвала та постанова були залишені без змін. 04.09.2019 року вона звернулася до ПАТ «Дельта Банк» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. про внесення вказаних витрат до кошторису банку. Проте, 11.09.2019 року від АТ «Дельта банк» надійшов лист про відсутність правових підстав для виплати коштів в сумі 134 112,92 грн., оскільки такі витрати не пов`язані із процедурою ліквідації банку. Виходячи з положень вимог ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, вказані дії відповідача вважає неправомірними. З урахуванням викладеного, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуюча санацією, керуюча реструктуризацією, керуюча реалізацією, ліквідатор) Белінська Н.О. просила суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнко А.А. внести до кошторису витрат та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошторис витрат з внесеною основною грошовою винагородою за виконання нею повноважень ліквідатора у справі № 902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-тера» в розмірі 134 112,92 грн. та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити кошторис витрат з внесеною основою грошовою винагородою за виконання нею повноважень ліквідатора у вказаній справі в розмірі 134112,92 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року позоварбітражного керуючого (розпорядник майна, керуюча санацією, керуюча реструктуризацією, керуюча реалізацією, ліквідатор) Белінської Н.О. задоволено.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнка А.А. внести до кошторису витрат та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошторис витрат з внесеною основною грошовою винагородою за виконання повноважень ліквідатора Белінської Н.О. у справі №902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-тера» в розмірі 134 112,92 грн.

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити кошторис витрат АТ «Дельта Банк» з внесеними основною грошовою винагородою за виконання повноважень ліквідатора Белінської Н.О. у справі № 902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-тера» в розмірі 134 112,92 грн.

Стягнуто з АТ «Дельта Банк» на користь Арбітражного керуючого Белінської Н.О. судовий збір в сумі 1 694,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ПАТ «Дельта Банк», подала апеляційну скаргу. Просила заочнерішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що 05.02.2019 ухвалою Господарського суду Вінницької області у справі №902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-Тера» було задоволено клопотання арбітражного керуючого Белінської Н.О. та ухвалено стягнути з АТ «Дельта Банк» основну грошову винагороду арбітражного керуючого Белінської Н.О. за виконання повноважень ліквідатора у сумі 134 112,92 грн. На виконання цієї ухвали суду було видано судовий наказ. З огляду на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і Закону України «Про банки та банківську діяльність» спірні правовідносини є зобов`язальними правовідносинами та мають майново-грошовий характер, а тому, у цьому випадку арбітражний керуючий Белінська Н.О. є кредитором банку з майновою вимогою про оплату винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ПП «Агро-Тера» та відшкодування понесених витрат в ліквідаційній процедурі. Задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи зумовлює для ОСОБА_2 настання відповідних правових наслідків, зокрема виникнення спеціальної процедури пред`явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку черговості, що передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З часу запровадження в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_2 поза межами ліквідаційної процедури Банку. Вважає, що ОСОБА_2 мала б звернутися до Банку з відповідною заявою та документами, з проханням розглянути її грошові вимоги та включити їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів до відповідної черги. Однак, вона не скористалась таким правом. Наголошує на тому, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить винятків щодо позачергового задоволення вимог кредиторів, а лише передбачає спеціальний порядок погашення таких вимог. Задоволення кредиторських вимог Фондом може здійснюватися виключно в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який містить вичерпний перелік черг кредиторів неплатоспроможного банку. Тому, оскільки чинним законодавством не передбачено «спеціальних», «позачергових» чи «окремих» черг, позовні вимоги ОСОБА_2 є такими, що не підлягають задоволенню. Суд першої інстанції врахував позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.09.2018 у справі №902/1188/13 у справі про банкрутство ПП «Агро-Тера», в якій суд посилався на ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначав про необхідність проводити оплату всіх витрат ліквідатора в ліквідаційній процедурі. Однак, вищевказана норма встановлює, що вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону. Перебуваючи у статусі заставного кредитора у справі №902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-Тера», який не наділений правом заперечувати проти кандидатури арбітражного керуючого, АТ «Дельта Банк» мав прийняти кандидатуру ліквідатора, яку обрав суд. При цьому, арбітражний керуючий Белінська Н.О. не була залучена як спеціаліст до проведення ліквідаційної процедури АТ «Дельта Банк». Суд першої інстанції не врахував той факт, що ліквідаційна процедура ПП «Агро-Тера» та ліквідаційна процедура АТ «Дельта Банк» це різні процеси які регулюються різними законодавчими актами. Оскільки на час розгляду справи в АТ «Дельта Банк» вже розпочато процедуру ліквідації, стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є неможливим. Включення вимог ОСОБА_2 до реєстру акцептованих вимог кредиторів є підставою для їх задоволення за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку. Крім того, позивачем не було належним чином обґрунтовано та не доведено в чому саме полягає неправомірність дій Банку та яким чином це призвело до порушення її прав. В позовній заяві ОСОБА_2 вказує на те, що відповідно до приписів ст.ст. 12, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Банком були вчинені неправомірні дії, що призвело до порушення прав позивача. Звертає увагу на те, що посилання позивача на вищезазначені статті є помилковими та необґрунтованими в силу того, що ст. 46 регулює питання наслідків початку процедури ліквідації банків, а ч. 2 ст. 52 - порядок оплати витрат та здійснення платежів. Разом з тим, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин і стаття 12 (Повноваження виконавчої дирекції Фонду) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на яку посилається позивач, оскільки ця стаття не розповсюджує свою дію на процедуру пред`явлення майнових вимог до банку в ліквідаційній процедурі та їх задоволення. Посилаючись на положення ч. 5 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», позивач помилково вважав, що вищезазначена стаття визначає порядок здійснення оплати основної грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Разом з тим стаття 115 зазначеного Закону визначає походження джерел оплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), і не регулює порядок здійснення оплати основної грошової винагороди. Більш того, АТ «Дельта Банк» у справі №902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-Тера» мав статус кредитора, а не боржника. Враховуючи специфіку процедури ліквідації банків, відмінну від ліквідації юридичних осіб, в даному випадку норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не підлягають застосуванню. У спорах, пов`язаних з виконанням банком (в якому запроваджена тимчасова адміністрація та/або розпочата процедура ліквідації) зобов`язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є пріоритетними щодо інших нормативних актів України у цих правовідносинах. Крім того ФГВФО не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов`язків, які з них випливають, перед позивачем, а відтак, позовні вимоги до ФГВФО є передчасними та необґрунтованими.

В судовому засіданні адвокат Мізунський А.І., який діє в інтересах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Арбітражна керуюча (розпорядник майна, керуюча санацією, керуюча реструктуризацією, керуюча реалізацією, ліквідатор) Белінська Н.О. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Матвієнко А.А., в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи,на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПАТ «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

На даний час АТ «Дельта Банк» перебуває в стані припинення.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08.10.2013 за заявою ПАТ «Піреус Банк МКБ» було порушено провадження у справі №902/1188/13 про банкрутство Приватного підприємства "Агро-тера" за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.03.2018 року у справі №902/1188/13, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 року, було стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь арбітражного керуючого Белінської Н.О. 134 112,92 грн. основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-Тера».

З метою виконання вказаної ухвали суду 05.02.2019 року Господарським судом Вінницької області було видано накази.

04.09.2019 року позивач арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуюча санацією, керуюча реструктуризацією, керуюча реалізацією, ліквідатор) Белінська Н.О. звернулась до ПАТ «Дельта Банк» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. із заявою про внесення вказаних витрат до кошторису банку.

Разом із тим, 11.09.2019 року від ПАТ «Дельта Банк» позивачці надійшов лист про відсутність правових підстав для виплати коштів в сумі 134 112,92 грн., оскільки такі витрати не пов`язані із процедурою ліквідації банку.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку пронаявність підстав для задоволення позову арбітражного керуючого (розпорядник майна, керуюча санацією, керуюча реструктуризацією, керуюча реалізацією, ліквідатор) Белінської Н.О., зобов`язав Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Матвієнка А.А. внести до кошторису витрат та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кошторис витрат з внесеною основною грошовою винагородою за виконання повноважень ліквідатора Белінської Н.О. у справі №902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-тера» в розмірі 134 112,92 грн.; зобов`язав Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити кошторис витрат АТ «Дельта Банк» з внесеними основною грошовою винагородою за виконання повноважень ліквідатора Белінської Н.О. у справі № 902/1188/13 про банкрутство ПП «Агро-тера» в розмірі 134 112,92 грн. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем та стягнуті судом витрати підлягають відшкодуванню за рахунок коштів, передбачених в кошторисі на фінансування витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п. 5 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення діяльності Фонду складає проект кошторису витрат Фонду та подає його на затвердження адміністративній раді Фонду. Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку затверджує кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону оплата витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом.

Відповідно до. абз. 4 п. 2.17 Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» № 2 від 05.07.2012 року, Фонд та/або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень, крім повноважень, покладених на неї безпосередньо Законом) вживає таких заходів: складає та виконує кошторис витрат банку, пов`язаних зі здійсненням його ліквідації, згідно з цим Положенням.

Таким чином, вимогами Положення, а також Закону, на Фонд та уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку покладено обов`язок щодо складення та виконання кошторису витрат банку, пов`язаного із ліквідацією банку, а також на затвердження кошторису витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку.

Відповідно, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість відмови АТ «Дельта Банк» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. у задоволенні вимог арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючої реструктуризацією, керуючої реалізацією, ліквідатора) Белінської Н.О. про внесення витрат на підставі ухвали Господарського суду Вінницької області від 20.03.2018 року у справі № 902/1188/13, до кошторису банку. Свою відмову відповідачі обґрунтовували тим, що такі витрати не пов`язані із процедурою ліквідації банку. Разом з тим, така позиція не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, як було встановлено, вимоги позивачки по суті направлені на виконання ухвали Господарського суду Вінницької області від 20.03.2018 року у справі №902/1188/13, яка набрала законної сили. У Конституції України визначено основні засади судочинства, зокрема й обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

А відтак, забезпечення виконання вказаного судового рішення є гарантією, установленою Конституцією України.

Також як було встановлено, у своїх постановах від 18.09.2018 та від 08.08.2019 року у справі № 902/188/13, Верховний Суд підтвердив правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про покладення на ПАТ "Дельта Банк" обов`язку щодо оплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому Белінській Н.О. за підсумками ліквідаційної процедури ПП "Агро-тера" на суму 134 112, 92 грн.

При цьому в рамках вказаної справи Верховний Суд відхилив посилання ПАТ "Дельта Банк" щодо того, що здійснення оплати основної грошової винагороди ліквідатору Белінській Н.О. за рахунок коштів ПАТ "Дельта Банк" матиме наслідком порушення черговості задоволення вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" як неплатоспроможного банку, що ліквідується, визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначивши, що згідно з ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в ході ліквідаційної процедури здійснюється фінансування витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури банку, а компенсація оплати праці ліквідатора, внаслідок якої банк отримав надходження до його ліквідаційної процедури певні активи від боржника, може бути віднесена ліквідатором банку до витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури з метою одержання активів банку.

Таким чином, в процесі судового розгляду було встановлено, що вказані позивачем та стягнуті судом витрати підлягають відшкодуванню за рахунок коштів, передбачених в кошторисі на фінансування витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Доводи апеляційної скарги представника «Дельта Банк» не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга представника «Дельта Банк» підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді