Справа № 532/820/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський О.О. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвського Олександра Олександровича по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», Кобеляцького управління експлуатації газорозподільної системи «Полтавагаз», ОСОБА_3 про визнання незаконними дій працівників, визнання документів недійсними та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Заява обґрунтована зокрема тим, що суддя Колотієвський О.О. ухвалив незаконне рішення по позову ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах сина інваліда ОСОБА_5 . Суддею прийнято незаконне рішення, а саме відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди державою Україна за те що Козельщинським районним судом 6 років розглядався їх позов до лікарні по факту каліцтва дитини ОСОБА_6 .

20 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було визнано порушення належних прав судами України в тому числі і суддею Колотієвським О.О.

Вважає дії судді ОСОБА_7 носять ознаки садизму в даному випадку, оскільки він вважав, що розгляд судом позову впродовж 6 років є нормальним явищем та не могло спричинити моральних збитків батькам яким покалічили дитину і самій дитині який став інвалідом.

Поведінка судді ОСОБА_7 суперечить нормам загальнолюдської моралі та принципам справедливості.

Також вказав, що раніше суддя ОСОБА_7 завжди брав самовідводи, а зараз взявся за розгляд вказаної справи.

Зазначив, що він не довіряє судді Колотієвському О.О. при розгляді даної справи, також вказав що підставою для відводу судді є той факт, що йому не було направлено ухвалу про відмову у задоволенні відводу.

На підставі вищевикладеного, заявляє про відвід судді Колотієвського О.О. і просить його задовольнити.

Суд, досліджуючи матеріали заяви та справи, приходить такого висновку.

Так, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 3 статті 39 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд враховує висновки, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі №9901/22/17, згідно з якими головна мета відводу ? гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу ? запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97- ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Оцінюючи доводи ОСОБА_2 про наявність підстав для відводу судді Колотієвського О.О. суд вважає, що вони є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Щодо твердження ОСОБА_2 , що суддею Колотієвським О.О. постійно заявлялися самовідводи, окрім даної справи, суд зазначає.

В провадженні судді Колотієвського О.О. перебували наступні судові справи за участю заявника:

-№ 532/1134/17 за заявою ОСОБА_2 про відвід працівникам Кобеляцької місцевої прокуратури, Новосанжарської та Кобеляцької поліції, прокуратури Полтавської області. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.03.2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвському О.О. задоволено, справу передано до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

-532/1591/17 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність працівників Кобеляцької місцевої прокуратури. 14.03.2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвському О.О. задоволено, справу передано до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

-542/1357/17 за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого Новосанжарського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Курбанова М.Ш. про закриття кримінального провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.02.2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвському О.О. задоволено, справу передано до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

-532/1133/17 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність працівників Кобеляцької місцевої прокуратури. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.03.2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвському О.О. задоволено, справу передано до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

-532/1134/17 за заявою ОСОБА_8 про відвід працівникам Кобеляцької місцевої прокуратури, Новосанжарської та Кобеляцької поліції, прокуратури Полтавської області. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.03.2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвському О.О. задоволено, справу передано до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

-532/1591/17 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність працівників Кобеляцької місцевої прокуратури. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.03.2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвському О.О. задоволено, справу передано до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч. 3 ст. 35 КПК України.

-532/192/18 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Кобеляцької місцевої прокуратури щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.10.2024 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Кобеляцької місцевої прокуратури щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено. Зобов`язано Кобеляцьку місцеву прокуратуру внести відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_2 про вчинення злочину від 01 лютого 2018 року, стосовно надання в судовому засіданні ОСОБА_9 неправдивих показів.

- 532/193/18 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Кобеляцької поліції м. Кобеляки щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.10.2024 рокувказану скаргу задоволено. Зобов`язано Кобеляцьку поліцію м. Кобеляки внести відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_2 про вчинення злочину головним лікарем Кобеляцької ЦРЛ ОСОБА_10

- 532/194/18 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Кобеляцької місцевої прокуратури щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.10.2024 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Кобеляцької місцевої прокуратури щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено. Зобов`язано Кобеляцьку місцеву прокуратуру внести відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_2 про вчинення злочину від 01 січня 2018 року.

- 532/195/18 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Кобеляцької поліції м. Кобеляки щодо неналежного досудового розслідування та про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.10.2024 року вказану скаргу задоволено.Постанову слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області О.В. Лукич про закриття кримінального провадження від 03.07.2017 року за № 0000202 від 28.03.2017 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України скасовано.

- 534/1711/18 цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Комсомольського міського суду Полтавської області, ПАТ «Укртелеком» м. Горішні Плавні, Головного управління державного казначейства України м.Києва, голови Комсомольського міського суду Полтавської області про визнання незаконними дій та бездіяльності працівників Комсомольського міського суду Полтавської області та порушення прав споживача, що призвело до ушкодження здоров`я та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.05.2019 року провадження по вказаній справі закрито, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

- 534/1712/18 цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Комсомольського міського суду Полтавської області, треті особи: суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О., Головне управління державного казначейства України про визнання незаконними бездіяльність працівників Комсомольського міського суду Полтавської області, що призвело до ушкодження здоров`я та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.03.2019 року провадження по вказаній справі закрито, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

- 1614/810/12 цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в інтересах дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_11 до Державної казначейської служби України, Козельщинського районного суду Полтавської області, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, судді Козельщинського районного суду Мурашко Анатолій Олександрович, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування шкоди завданої внаслідок порушення розумних строків при розгляді цивільного позову Козельщанським районним судом. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 20.02.2013 року рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2012 року скасовано, провадження у справі закрито, оскільки розгляд вказаної справи не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З досліджених судових справ слідує, що суддею Колотієвським О.О. жодного разу не було заявлено самовідводу по справам за участю ОСОБА_2 , як вказано у заяві про відвід від 18.11.2024 року, а навпаки саме позивачем у більшості справ заявлялися відводи судді Колотієвському О.О., які в подальшому були задоволені судом. Тобто твердження, щодо зацікавленості судді ОСОБА_7 у розгляді саме даної справи № 532/820/23, є лише припущенням, яке необґрунтоване жодним доказом.

Також у заяві про відвід вказано, що 20 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було визнано порушення належних прав судами України в тому числі і суддею Колотієвським О.О.

З вказаним твердженням суд не може погодитись, оскільки з дослідженого рішення Європейського суду з прав людини судом встановлено наступне: «Заявники скаржилися зокрема, що тривалість цивільних проваджень була несумісною із вимогою «розумного строку», та на відсутність ефективного засобу юридичного захисту у зв`язку з цим. Вони посилались на пункт 1 статті 6 та статтю 13 Конвенції, які передбачають таке: «Кожен має право на … розгляд його справи упродовж розумного строку … судом, …, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.» Стаття 13 «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.» Європейським судом з прав людини постановлено: «…. ці заяви свідчать про порушення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю цивільних проваджень; Постановляє, що було порушення щодо іншої скарги відповідно до усталеної практики Суду» та присуджено заявникам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в якості відшкодування моральної та матеріальної шкоди і судових та інших витрат по 600 євро кожному.

Тобто суд вбачає, що заявники звернулися до Європейського суду з прав людини з підстав порушення розумних строків при розгляді цивільної справи Козельщинським районним судом.

Рішення Європейського суду з прав людини ніяким чином не стосується розгляду суддею Колотієвським О.О. цивільної справи 1614/810/12, по якій рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки вказана справа перебувала у провадженні судді Колотієвського О.О. 3 місяці з 25.07.2012 року по дату ухвалення рішення по справі 19.11.2012 року.

Сам факт відмови у задоволенні позовних вимог, суд не може вважати підставою для задоволення відводу судді по справ, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода представника сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ще однією підставою для відводу судді Колотієвського О.О., заявником вказано, що йому не було направлено копію ухвали про відмову у задоволенні відводу від 07.11.2024 року. Вказане твердження не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, а саме супровідним листом № 532/820/23/20814/2024 від 13.11.2024 року про направлення вказаної ухвали.

В той час, статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

Оскільки у ОСОБА_1 є сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи, що зокрема підтверджується повторно поданою заявою про відвід, тому в розумінні практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких вказано, що будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Отже, з метою запобігання недопущення в подальшому затягування розгляду справи та подання нових заяв про відвід судді, а також беручи до уваги недовіру ОСОБА_1 до судді Колотієвського О.О. та недопущення в подальшому тиску на правосуддя, виникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді у вирішенні скарги, запобіганню написання подальших скарг, необхідно заяву про відвід задовольнити.

Згідно з п.5 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За таких обставин заява про відвід підлягає задоволенню

Керуючись ст. 33, 40, п.7 ч.2 ст. 252, 253, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Колотієвського Олександра Олександровича задовольнити.

Цивільну справу № 532/820/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», Кобеляцького управління експлуатації газорозподільної системи «Полтавагаз», ОСОБА_3 про визнання незаконними дій працівників, визнання документів недійсними та відшкодування моральної шкоди - передати до канцелярії Кременчуцького районного суду Полтавської області для вирішення питання про передачу іншому судді, у порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Колотієвський