Справа № 362/1468/24
Провадження № 2/362/1472/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за двома кредитними договорами в сумі 131 433 гривні 40 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.10.2017 року та 13.02.2020 року між ним і відповідачем було укладено два кредитні договори № 02 і № 701 відповідно до яких позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту до 12 000 гривень 00 копійок та кредитні кошти в сумі 44 000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню обох кредитів та сплаті відсотків за двома вказаними договорами кредиту не виконує, станом на 01.01.2024 року у нього виникла заборгованість за обома кредитами у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 146 - 150).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи, разом із копією ухвали про відкриття провадження, надіслане відповідачу за відомою суду адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судове повідомлення вручено відповідачу належним чином (а.с. 151, 162, 163).

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків.

10 жовтня 2017 року відповідачкою підписано заяву № 02 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якої позивач надав відповідачу кредитний ліміт в сумі 12 000 гривень 00 копійок на строк 12 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 49 % річних (а.с. 9).

У той же день, відповідача ознайомлено із паспортом споживчого кредиту, зміст якого ним підписано (а.с. 11).

За вказаним договором було змінено кредитний ліміт, що було здійснено відповідно правил надання банківських послуг та підтверджується довідкою банку (а.с. 56).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку за період часу з 10.10.2017 року по 01.01.2024 року за наданим відповідачу кредитом (а.с. 77 - 109, 110 - 115).

Зокрема, змістом публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка діяла станом на 2017 рік коли відповідачка отримала кредитні кошти, визначено обов`язки позичальника щодо повернення кредитних коштів, сплати заборгованості та умови дії кредитного договору (а.с. 15 - 35).

Також, 13 лютого 2020 року відповідачкою підписано заяву № 701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 44 000 гривень 00 копійок на строк 36 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % річних (а.с. 8).

У той же день, відповідача ознайомлено із паспортом споживчого кредиту, зміст якого ним підписано (а.с. 10).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією від 13 лютого 2020 року та випискою по рахунку за період часу з 13.02.2020 року по 01.01.2024 року за наданим відповідачу кредитом (а.с. 55, 69 - 77).

Зокрема, змістом публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка діяла станом на 2019 рік коли відповідачка отримала кредитні кошти, визначено обов`язки позичальника щодо повернення кредитних коштів, сплати заборгованості та умови дії кредитного договору (а.с. 36 - 47).

При цьому, банк надсилав відповідачу письмові вимоги про виконання грошових зобов`язань, що підтверджується відповідними листами та поштовими документами (а.с. 48 - 49, 50 - 51, 52 - 54).

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеними між ними двома кредитними договорами.

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.01.2024 року відповідач має заборгованість по договору № 02 від 10.10.2017 року на загальну суму 76 928 гривень 91 копійка, з яких: заборгованість по кредиту - 50 165 гривень 79 копійок та заборгованість за процентами - 26 763 гривні 12 копійок (а.с. 62 - 68).

Також, з наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.01.2024 року відповідач має заборгованість по договору № 701 від 13.02.2020 року на загальну суму 54 504 гривні 49 копійок, з яких: заборгованість по кредиту - 25 590 гривень 33 копійки, заборгованість за процентами - 5 гривень 28 копійок та заборгованості за комісією - 28 908 гривень 88 копійок (а.с. 57 - 61).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Натомість, суд вважає безпідставними і необґрунтованими вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості за комісією по договору № 701 від 13.02.2020 року в сумі 28 908 гривень 88 копійок, оскільки за правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19: умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені наведеними двома кредитними договорами, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за даними кредитними договорами яка складається із:

- заборгованості по договору № 02 від 10.10.2017 року на загальну суму 76 928 гривень 91 копійка, з яких: заборгованість по кредиту - 50 165 гривень 79 копійок та заборгованість за процентами - 26 763 гривні 12 копійок та,

- заборгованості по договору № 701 від 13.02.2020 року на загальну суму 25 595 гривень 61 копійка, з яких: заборгованість по кредиту - 25 590 гривень 33 копійки і заборгованість за процентами - 5 гривень 28 копійок.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за вказаними двома кредитними договорами складає 102 524 гривні 52 копійки.

За таких обставин, позов є частково обґрунтованим та підлягає задоволенню в обсязі суми заборгованості визначеному судом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

За подачу даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 180 від 16 лютого 2024 року (а.с. 118).

Тобто, на підставі статей 133, 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд враховує обставину часткового задоволення позовних вимог в обсязі 78 % та вважає, що судові витрати позивача у вигляді сплати судового збору за вимогами майнового характеру слід визначити відповідно до відсотку задоволеної суми позову у розмірі 78 %, що становить 1 889 гривень 47 копійок.

Як наслідок, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати слід покласти на:

-позивача у розмірі 22 %, що становить 532 гривні 93 копійки;

-відповідача у розмірі 78 %, що становить 1 889 гривень 47 копійок.

У зв`язку із цим, слід стягнути з відповідачки на користь позивача у відшкодування судових витрат грошові кошти в сумі 1 889 гривень 47 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 - 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити позов.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» грошові кошти в сумі 102 524 (сто дві тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні 52 копійки.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» грошові кошти в сумі 1 889 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дев`ять) гривні 47 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду - 30 липня 2024 року.