Єдиний унікальний номер: 378/690/24
Провадження № 2/378/299/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в селищі Ставище справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з посиланням на те, що з посиланням на те, що 30 січня 2022 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 256233 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі кредит», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29022024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 29.02.2024 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 31473 грн., з яких: 15000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16473 грн. сума заборгованості за відсотками. Вказану заборгованість відповідач не сплатив.

16 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2947093 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст..ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 17 травня 2023 року між «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.05.2023 до договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 99751,82 грн., з яких: 20000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 79751,82 грн. сума заборгованості за відсотками. Вказану заборгованість відповідач не сплатив.

16 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № . ОСОБА_1 отримав примірник вказаного договору та погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР»». 27 січня 2023 року ТОВ «ФК «ЦФР»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги № 20230127, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР»» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР»» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «ФК «ЦФР»», вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників - додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 20230127 від 27.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10447,78 грн., з яких: 5022.44 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,43 грн. сума заборгованості за річними відсотками та 5424,91 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Вказану заборгованість відповідач не сплатив.

30 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5464258, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору кошти кредиту кошти кредиту надаються ТОВ «Авентус Україна» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачем з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Авентус Україна» суми кредиту за реквізитами, згідно з умовами кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику у тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті товариства. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19062023, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.06.2023 до договору факторингу № 19062023 від 19.06.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 71075 грн., з яких: 25000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 46075 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказану заборгованість відповідач не сплатила.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за кредитним договором № 256233 в розмірі 31473 грн.; за кредитним договором № 2947093 в розмірі 99751,82 грн.; за кредитним договором № в розмірі 10447,78 грн.; за кредитним договором № 5464258 в розмірі 71075 грн., а всього 212747,60 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 4 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання ( т. 2 а.с. 3-4).

31.10.2024 представник відповідача в системі електронний суд подала відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 15-32), відповідно до якого, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №256233 від 30.01.2022 р., укладеним з ТОВ «Селфі Кредит» в розмірі 31473,00 грн., за договором №2947093 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.02.2022 р., укладеним з ТОВ «Лвнеура Україна» в розмірі 99751,82 грн. та за договором №5464258 про надання споживчого кредиту від 30.01.2022 р., укладеним з ТОВ «Авентус Україна» в розмірі 71075 грн., зазначила, що на підтвердження позовних вимог в цій частині позивач не надав докази щодо отримання відповідачем від первісних кредиторів кредитних коштів у вищевказаних розмірах.

Правова позиція щодо необхідності дослідження саме первинних документів в справах про стягнення кредитної заборгованості знаходить відображення у постанові Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Отже, позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитних договорів було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Щодо заборгованості за кредитним договором № від 16.12.2019 укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» в розмірі 10447,78 грн. зазначила, що відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 10447,78 грн., з яких: 5022,44 грн. заборгованість за основним боргом; 0,43 грн. заборгованість за відсотками, 5424,91 грн. заборгованість за щомісячними відсотками. Вказана заборгованість на підставі Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів перейшла до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Тому відповідач вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню. Також зазначила, що відповідачу була надана правнича допомога, яка станом на 31.10.2024 становить 9000 грн. Просить розподілити судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 7 листопада 2024 року в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду ( т. 2 а.с. 71-72).

Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати без участі представника (а.с. т. 1 а.с. 116).

6 листопада 2024 року від позивача на електронну адресу суду подана відповідь на відзив (т. 2 а.с. 51-58), в якій зазначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти доказами отримання саме відповідачем одноразового ідентифікатора, який було надіслано на телефонний номер, вказаний ним у договорі. Інформація про ідентифікацію, реєстрацію та про відправлення/надходження на номер мобільного телефону одноразового ідентифікатора для підписання кредитного договору та додатків до нього знаходиться безпосередньо у ІТС первісного кредитора, доступ до якої має первісний кредитор та позичальник, як власник особистого кабінету, в той час як ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має доступу до такої інформації, адже передача даної інформації не передбачена договорами факторингу. Факт укладання договорів не оспорюється відповідачем. Останнім не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог, а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. позивач не погоджується з таким розміром допомоги, з огляду на малозначність та складність справи. Заявлений розмір правової допомоги в 9000 грн. є неспівмірним та значно завищеним, адже, предмет спору в цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значним. Враховуючи обґрунтування заявленого розміру наданих послуг, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що стороною відповідача не надано належного обґрунтування необхідності саме такої кількості та вартості послуг на правничу допомогу. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не вбачає підстав для відшкодування витрат відповідачу на правничу допомогу, а тому просить відмовити у стягнення вказаних витрат.

Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без участі позивача (т. 2 а.с. 61-63).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 30 січня 2022 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 256233 про надання споживчого кредиту (т.1 а.с. 9-13).

Вказаний договір укладений за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході.

Відповідно до п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Сума кредиту складає: 15000 грн.; строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору, графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою (якщо споживач є учасником Програми лояльності), виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах і у строки, визначені в договорі, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.3, 1.4 договору).

Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (або споживач не є учасником програми лояльності); у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація, відповідно до п. 4.3 договору (п. 1.5.1. договору).

Пунктом 1.5.2. договору встановлено, що знижена процентна ставка становить 0,76 % в день та застосовується якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з цим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079.41% річних; за зниженою ставкою 1116,88% річних (п. 1.7. договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 23550 грн.; за зниженою ставкою 18420 грн. (п. 1.8. договору).

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1. договору).

Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього договору (п 2.2. договору).

Вказаний договір про надання споживчого кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С234.

З наданого розрахунку заборгованості за договором № 256233 від 30 січня 2022 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту (т.1 а.с. 22-23) судом встановлено, що станом на 29.02.2024 розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 31473 грн., з яких 15000 грн. тіло кредиту; 16473 грн. відсотки за користування кредитом.

16 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2947093 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (т. 1 а.с. 27-36)

Вказаний договір було укладено за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до п. 1.2. сума кредиту складає 20000 грн.

Згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.

Згідно п. 1.5 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 7004,32% річних; за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 7004,32% річних.

Відповідно до п. 1.6. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 163280 грн., за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 151459,40 грн.

Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п. 1.4.1).

Згідно п. 1.4.2. договору знижена процентна ставка становить 0,02 % в день та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 18.03.2022 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Згідно п. 1.4.3. договору розмір процентів за користування кредитними коштами протягом строку дії договору, може бути змінений у бік зменшення для клієнта у випадку та на умовах визначених в пп. 1.4.2 Договору, зокрема у випадку отримання клієнтом знижки на стандартну процентну ставку. Якщо клієнт не отримав індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку відповідно до Програми лояльності, цей підпункт договору до клієнта не застосовується.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2947093 від 16.02.2022 станом на 17.05.2024 наявна заборгованість в розмірі 99851,82 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20000 грн. та заборгованості за процентами 79751,82 грн. (т. 1 а.с. 45-47).

16 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № (т. 1 а.с. 53).

Відповідно п. 1.2. договору сума кредиту 18460 грн.; строк, на який надається кредит 36 місяців.

Відповідно до копії паспорту кредиту № 4396851, який є невід`ємною частиною договору, при наданні кредиту позичальник сплачує 3% від суми кредиту, в розмірі 300 грн. та щомісячні проценти в розмірі 3.00 % від суми кредиту згідно з графіком платежів (а.с. 54-55). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 38399,87 грн., реальна річна процентна ставка 70,40 %.

Кредитний договір та паспорт кредиту підписано ОСОБА_1 особисто.

Відповідно до п. 1.4. кредитного договору підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: переказ на картрахунок ОСОБА_1 10000 грн., страховий платіж 600 грн., оплата за пакет послуги «Охоронець, Кредит Маркет 24» за рахунок кредиту КД № від 16.12.2019 360 грн., оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 16.12.2019 7200 грн..

Пунктом 2.1. кредитного договору встановлено, що всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 18.09.2019, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник познайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір.

Даний договір, паспорт кредиту № 4396851 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 18.09.2019 складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей договір, підтверджує, що свій примірний цього договору він отримав (п. 2.2. договору).

Відповідно до довідки ТОВ «ФК «ЦФР»» від 30.01.2023 ОСОБА_1 вносив кошти на погашення вказаного кредиту на загальну суму 27839 грн., що підтверджує факт користування вказаними кредитними коштами (т. 1 а.с. 61-63).

Відповідно до розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором за період з 16.12.2019 по 24.12.2022 заборгованість за вказаним кредитним договором складає 10447,78 грн., з яких 5022,44 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 0,43 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 5424,91 грн. прострочена плата за щомісячними відсотками (т. 1 а.с. 64).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що суму боргу за кредитним договором № від 16 грудня 2019 року відповідач визнав.

30 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток укладено договір про надання споживчого кредиту № 5464258, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 25000 грн. (т. 1 а.с. 72-76). Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача , вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.

Пунктом 1.4. кредиту встановлено строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору.

Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору.

Пунктом 1.5.2. договору встановлена знижена процентна ставка 0,19% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку з ініціативи споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку тне більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору, а у випадку пролонгації до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних; за зниженою ставкою 96,30 % річних (п. 1.7. договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 39250 грн.; за зниженою ставкою 26425 грн. (п. 1.8. договору).

Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1. договору).

Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором (т.1 а.с. 86) заборгованість за кредитним договором № 5464258 від 30.01.2022 за період з 19.06.2023 по 31.07.2024 становить 71075 грн., з яких 25000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 46075 грн. заборгованість за процентами.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.

Вищевказані договори про надання споживчого кредиту № 256233, укладений 30 січня 2022 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 ; договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2947093, укладений 16 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура» та ОСОБА_1 ; договір про надання споживчого кредиту № 5464258, укладений 30 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Кредитний договір № , укладений 16 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» та ОСОБА_1 , підписаний останнім особисто.

Таким чином, дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що вищевказані кредитні договори № від 16 грудня 2019 року підписаний особисто ОСОБА_1 , а договори про надання споживчого кредиту № 256233 від 30 січня 2022 року; № 5464258 від 30 січня 2022 року; договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2947093 від 16 лютого 2022 року підписано відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вищевказаних кредитних договорів.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України).

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5.

29 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29022024 (т.1 а.с. 17-19)

Відповідно до п. 1.1. договору фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Селфі Кредит» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом ( плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплених їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників № 1 від 29 лютого 2024 року за вказаним договором факторингу ТОВ «Селфі Кредит» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (а. с. 20).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 29 лютого 2024 року до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 (а. с. 21) ОСОБА_1 у вказаному реєстрі зазначений як боржник за кредитним договором № 256233, заборгованість за основною сумою кредиту 15000 грн., заборгованість за відсотками 16473 грн., а всього 31473 грн. (т.1 а. с. 21).

17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 17052023 (т.1 а.с. 40-42)

Відповідно до п. 1.1. договору фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом ( плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплених їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників від 17 травня 2023 року за вказаним договором факторингу ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (т.1 а. с. 43).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 17 травня 2023 року до договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023 (а. с. 44) ОСОБА_1 у вказаному реєстрі зазначений як боржник за кредитним договором № 2947093, заборгованість за основною сумою кредиту 20000 грн., заборгованість за відсотками 79751,82 грн., а всього 99751,82 грн. (т.1 а. с. 44).

27 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127 (т.1 а.с. 65-67).

Відповідно до п. 1.1. договору на умовах, встановлених цим договором, кредитор ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень»» передає (відступає) новому кредитору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами та/або заставодавців за договорами застави, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості).

Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах та заставодержателя за договорами застави, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами та заставодержателя за договорами застави, включаючи право вимагати від боржників та/або заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами та договорами застави (п. 1.2 договору).

Згідно з витягом з реєстру боржників від 27 січня 2023 року до договору відступлення прав вимоги № 20230127 від 27.01.2023 (а. с. 68) ОСОБА_1 у вказаному реєстрі зазначений як боржник за кредитним договором № , заборгованість за основною сумою кредиту 5022,44 грн., заборгованість за річними відсотками 0,43 грн., заборгованість за щомісячними відсотками 5424,91 грн., а всього 10447,78 грн. (т.1 а. с. 68).

19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19062023 (т.1 а.с. 81-83)

Відповідно до п. 1.1. договору фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Авентус Україна» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом ( плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплених їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників № 1 від 19 червня 2023 року за вказаним договором факторингу ТОВ «Авентус Україна» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників (т.1 а. с. 84).

Згідно з витягом з реєстру боржників № 1 від 19 червня 2023 року до договору факторингу № 19062023 від 19.06.2023 (а. с. 85) ОСОБА_1 у вказаному реєстрі зазначений як боржник за кредитним договором № 5464258, заборгованість за основною сумою кредиту 25000 грн., заборгованість за відсотками 46075 грн., а всього 71075 грн..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що ТОВ «Селфі Кредит», ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» та ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитними договорами виконали, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, допустивши прострочення сплати визначених кредитними договорами платежів.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 256233 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним 30 січня 2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем, судом встановлено, що станом на 29.02.2024 розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 31473 грн., з яких 15000 грн. тіло кредиту; 16473 грн. відсотки за користування кредитом (т.1 а.с. 22-23).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2947093, укладеним 16 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 17.05.2024 становить 99851,82 грн., з яких 20000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 79751,82 грн. - заборгованості за процентами (т.1 а.с. 45-47).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним 16 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» та ОСОБА_1 , заборгованість за вказаним кредитним договором за період з 16.12.2019 по 24.12.2022 становить 10447,78 грн., з яких 5022,44 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 0,43 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 5424,91 грн. прострочена плата за щомісячними відсотками (а.с. 64).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 5464258, укладеним 30 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна», заборгованість відповідача за період з 19.06.2023 по 31.07.2023, становить 71075 грн., з яких 25000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 46075 грн. заборгованість за процентами (а. с. 86).

Згідно ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № , укладеним 16 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»», є обґрунтованими та такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконував умови договору та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. Відповідач позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором визнав повністю.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором № 256233 про надання споживчого кредиту від 30 січня 2022 року в розмірі 31473 грн., з яких 15000 грн. тіло кредиту; 16473 грн. відсотки за користування кредитом; за договором № 2947093 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16 лютого 2022 року в розмірі 99751,82 грн., з яких 20000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 79751,82 грн. - заборгованості за процентами; за договором № 5464258 про надання споживчого кредиту від 30 січня 2022 року в розмірі 71075 грн., з яких 25000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 46075 грн. сума заборгованості за відсотками, суд вважає, що позивачем не надано, а вразі неможливості надати не заявлено у встановлений законом строк (разом з позовною заявою) клопотання про витребування, належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Селфі Кредит» договору № 256233 про надання споживчого кредиту від 30 січня 2022 року; ТОВ «Лінеура Україна» договору № 2947093 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16 лютого 2022 року; ТОВ «Авентус Україна» договору про надання споживчого кредиту № 5464258 від 30 січня 2022 року щодо здійснення безготівкового переказу грошових сум на платіжну банківську картку вказану відповідачем.

На дану обставину також посилався представник відповідача, обґрунтовуючи свої заперечення щодо задоволення позовних вимог в даній частині.

Таким чином, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення сум за вищевказаними: договором № 256233 про надання споживчого кредиту від 30 січня 2022 року; за договором № 2947093 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16 лютого 2022 року та за договором № 5464258 про надання споживчого кредиту від 30 січня 2022 року.

Схожі за змістом обставини встановлені Київським апеляційним судом в постановах від 16.02.2024 у справі № 370/1949/23 , від 20.06.2024 р. у справі № 755/11288/23, від 19,06.2024 у справі № 757/25558/23, Харківським апеляційним судом від 26.08.2024 у справі № 639/1706/24.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 256233 про надання споживчого кредиту від 30 січня 2022 року в розмірі 31473 грн.; за договором № 2947093 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16 лютого 2022 року в розмірі 99751,82 грн., та за договором № 5464258 про надання споживчого кредиту від 30 січня 2022 року в розмірі 71075 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнути із відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № , укладеним 16 грудня 2019 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»» в розмірі 10447,78 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3191,21 грн., тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сума сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог (4,91%) слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 156,69 грн..

31.10.2024 представник відповідача в системі електронний суд подала відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 15-32), в якому зазначила, що відповідачу була надана правнича допомога, в зв`язку з чим останнім були понесені витрати в розмірі 9000 грн., які просить стягнути із позивача.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Адвокат Цокало Т.М. надавала відповідачу ОСОБА_1 правничу допомогу на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 31 жовтня 2024 року; договору про надання правничої допомоги № 1096 від 30 жовтня 2024 року, укладеного останнім з адвокатом Цокало Т.М. (т.2 а.с. 34-38) та акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до договору про надання правничої допомоги № 1096 від 30 жовтня 2024 року (т.2 а.с. 43-44), відповідно до якого надано правничої допомоги на суму 9000 грн. (т.2 а.с. 46).

На підтвердження надання правничої допомоги представником відповідача надано копію детального опису робіт (наданих послуг), відповідно до яких відповідачу надано правничої допомоги, гонорар за яку становить 9000 грн.

Відповідно до копії квитанції № 1096 від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 гонорар в розмірі 9000 грн. (т. 2 а.с. 45).

Правові висновки щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності містяться у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 910/4881/18).

Представник позивача не погодився з таким розміром правової допомоги, з огляду на складність справи. Вважає, що заявлений розмір допомоги в 9000 грн. є неспівмірним та значно завищеним, адже, предмет спору в цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значним. Враховуючи обґрунтування заявленого розміру наданих послуг, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що стороною відповідача не надано належного обґрунтування необхідності саме такої кількості та вартості послуг на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання позовної заяви, клопотань, заяв та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу слід стягнути з позивача на користь відповідача частково в сумі 7000 грн..

Керуючись ст. ст. 512, 514, 516, 517, 526, 527, 530, 610-611, 626, 628, 629, 638, 639, 641, 642, 1047, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 82, 83, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 16 грудня 2019 року в розмірі 10447 (десять тисяч чотириста сорок сім) гривень 78 копійок, з яких 5022,44 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 0,43 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 5424,91 грн. прострочена плата за щомісячними відсотками .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 156 (сто п`ятдесят шість) гривень 69 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Повне рішення складено 29 листопада 2024 року.

Суддя Т. Н. Скороход