Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/447/24
Провадження № 2/382/362/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

за участю представника позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 382/447/24 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Старик Володимира Михайловича до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, та матеріали зустрічного позову ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_6 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, відповідно вимог якого просили: визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 255); визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0026; визнати за ОСОБА_3 (РНОКІП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на автомобіль Hyundai i30, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 255; визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0026; визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на автомобіль Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Позовні мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , внаслідок чого відкрилася спадщина на майно, що за життя належало спадкодавцю. 12 вересня 2023 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , у зв?язку з чим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л. С. була заведена спадкова справа за № 16/2023. Спадкоємцями є або можуть бути наступні особи: позивач - ОСОБА_3 , яка є донькою спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом; позивач - ОСОБА_4 , яка є матір?ю спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом; відповідач - ОСОБА_5 , яка є донькою спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом. Особа, яка може набути статусу відповідача - мати дружини спадкодавця, яка могла прийняти спадщину у порядку спадкової трансмісії. Також обгрунтовано тим, що 07.04.1995 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб. За час шлюбу подружжям було набуте майно на праві спільної сумісної власності подружжя, зокрема: житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 60.8 кв. м розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером: :03:004:0026, площею 0.2419 га; легковий автомобіль Hyundai i30, реєстраційний номер НОМЕР_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 , що була дружиною спадкодавця ОСОБА_7 на час його смерті. За час, що минув з дня смерті спадкодавця ОСОБА_10 до дня смерті ОСОБА_9 , остання до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у зв?язку зі смертю другого з подружжя не зверталась, а зазначене свідоцтво не видавалось. 02.02.2024 та 15.02.2024 року позивачі звернулись до 15-ї Київської державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_9 із заявами про виділення часток у спільному майні подружжя, але позивачам було відмовлено у зв?язку з відсутністю нормативного регулювання зазначеного питання. З огляду на зазначене позивачі позбавлені можливості визначити частки кожного з подружжя у праві спільної власності у позасудовому порядку. 26.02.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л. С. відмовлено Позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв?язку з тим, що право власності на спадкове майно зареєстроване за померлою дружиною спадкодавця ОСОБА_9 . Відтак, враховуючи зазначені відмови та те, що за час життя дружини спадкодавця остання до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у зв?язку зі смертю другого з подружжя не зверталась, а спадкоємці не можуть дійти згоди щодо розміру частки спадкодавця у майні, що належало подружжю на праві спільної сумісної власності, позивачі вважають за необхідне звернутися до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою від 30.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

27.05.2024 ОСОБА_5 в особі представника позивача адвоката Остапенко А. І., звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, відповідно до якого просила: визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 2/8 частки у праві спільної власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,8 кв. м., житловою площею 37,2 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 2/8 частки у праві спільної власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0026, площею 0,2419 га, цільове призначення "Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", місце розташування: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 2/8 частки у праві спільної власності на автомобіль марки Hyundai, модель I30, 2011 року випуску, тип легковий хетчбек-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 ; стягнути з відповідачів за зустрічним позовом на користь позивачки за зустрічним позовом всі судові витрати, які будуть понесені нею в ході розгляду справи (зокрема, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката) у спосіб повного зустрічного зарахування з судовими витратами, які будуть понесені позивачками за первісним позовом.

Зустрічний позов мотивований тим, що 18.08.2023 р. у віці 58 років у м. Яготин не залишивши заповіту помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько позивачки за зустрічним позовом, з яким вона перебувала в добрих сімейних стосунках. Вона організувала кремацію тіла батька та необхідні ритуальні процедури. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли права на рухоме та нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності з його дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зокрема, але не виключно: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,8 кв. м., житловою площею 37,2 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок); земельна ділянка кадастровий номер :03:004:0026, площею 0,2419 га, цільове призначення "Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", місце розташування: АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки Hyundai, модель I30, 2011 року випуску, тип легковий хетчбек-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_8 . 12.09.2023 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. на підставі заяви позивачки за первісним позовом ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №16/2023 щодо майна померлого. У відведений ст. 1270 ЦК України строк спадщину (у спосіб подання нотаріусу відповідної заяви) прийняли наступні особи: ОСОБА_3 , дочка померлого (народжена у першому шлюбі), позивачка за первісним позовом; ОСОБА_4 , матір померлого, позивачка за первісним позовом; ОСОБА_5 , дочка померлого (народжена у другому шлюбі), відповідачка за первісним позовом і позивачка за зустрічним позовом. На день смерті (час відкриття спадщини) місце проживання спадкодавця зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 . Інші особи в даній квартирі зареєстровані не були. 29.08.2023 р., тобто вже після відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), померла дружина спадкодавця і матір відповідачки за первісним позовом - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка не встигла прийняти спадщину після смерті свого чоловіка (у спосіб подання нотаріусу відповідної заяви). Місце її проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 . 07.02.2024 р., у відведений ст. 1270 ЦК України строк, відповідачка за первісним позовом ОСОБА_11 , дочка спадкодавця, порядком ст. 1276 ЦК України подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. заяву про прийняття спадщини порядком ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), з огляду на перехід права на прийняття спадщини від її матері ОСОБА_9 до неї. Крім того, П?ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №13/2024 щодо майна померлої ОСОБА_9 , копії якої витребувані ухвалою суду від 30.04.2024 р. Надалі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С., вивчивши матеріали спадкової справи №16/2023 і розглянувши заяви спадкоємців, відмовила всім спадкоємцям у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_7 . В усіх трьох випадках єдиною і загальною для всіх спадкоємців підставою для відмови став той факт, що право власності на житловий будинок та земельну ділянку зареєстровано не за спадкодавцем, а за іншою особою (за його дружиною), а щодо автомобіля не подано оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (автомобіль так само зареєстрований за дружиною спадкодавця). Вказані обставини об?єктивно змушують всіх спадкоємців звернутися за захистом своїх спадкових прав до суду.

Ухвалою від 24.07.2024 року зустрічний позов ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за закономприйнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Старик Володимира Михайловича до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляає самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 .

Ухвалою від 21.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти задоволення вимог за зустрічним позовом не заперечив. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні проти задоволення вимог первісного позов не заперечив, вимоги зустрічного позову підтримав та просив задовольнити.

Третя особа подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення зустрічного позову не заперечує. Первісний позов просила вирішити на розсуд суду, з урахуванням доводів зустрічного позову, зокрема, про розподіл судових витрат між сторонами.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду справи і вирішення по суті, врахувавши заяви сторін про відсутність заперечень відповідно, суд дійшов наступних висновків.

В статті 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України, і може бути застосоване практично до всіх видів цивільних правовідносин.

Захист права власності врегульовано главою 29 ЦК України, яка передбачає наступні способи захисту: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України), на витребування майна від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України), витребування грошей та цінних паперів (стаття 389 ЦК України), захист права власності від порушень, не пов?язаних із позбавленням володіння (стаття 391 ЦК України), визнання права власності (стаття 392 ЦК України) тощо (постанова Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №5019/1475/11).

Судом встановлено, що 07.04.1995 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 , повторно виданим 06 квітня 2012 року. Від цього шлюбу народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_10 , виданим повторно 12.09.2012 року.

Також донькою спадкодавця ОСОБА_12 є ОСОБА_3 та спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11 від 21.12.1988 року.

ОСОБА_4 є матір?ю спадкодавця ОСОБА_12 та спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_12 , повторно виданим 08 вересня 2023 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_13 від 05.06.1985 року ОСОБА_13 змінила прізвище на " ОСОБА_14 ".

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_14 від 18.08.2023 року.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на майно, що за життя належало спадкодавцю, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №73916801 від 12.09.2023 року.

До складу спадщини увійшли права на рухоме та нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності з його дружиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зокрема: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,8 кв. м., житловою площею 37,2 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка кадастровий номер :03:004:0026, площею 0,2419 га, цільове призначення "Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)", місце розташування: АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль марки Hyundai, модель I30, 2011 року випуску, тип легковий хетчбек-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_8 (далі - автомобіль).

29.08.2023 року, тобто вже після відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), померла дружина спадкодавця і матір відповідачки за первісним позовом - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка не встигла прийняти спадщину після смерті свого чоловіка (у спосіб подання нотаріусу відповідної заяви).

12.09.2023 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. на підставі заяви позивачки за первісним позовом ОСОБА_3 було заведено спадкову справу №16/2023 щодо майна померлого.

У відведений ст. 1270 ЦК України строк спадщину (у спосіб подання нотаріусу відповідної заяви) прийняли наступні особи: ОСОБА_3 , дочка померлого (народжена у першому шлюбі), позивачка за первісним позовом; ОСОБА_4 , матір померлого, позивачка за первісним позовом; ОСОБА_5 , дочка померлого (народжена у другому шлюбі), відповідачка за первісним позовом і позивачка за зустрічним позовом.

Факт подання заяв про прийняття спадщини підтверджується матеріалами спадкової справи №16/2023, яка надійшла на виконання ухвали суду від 30.04.2024 року.

07.02.2024 року відповідачка за первісним позовом ОСОБА_11 , дочка спадкодавця, у порядку ст. 1276 ЦК України подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мельник Л. С. заяву про прийняття спадщини з урахуванням вимог ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), з огляду на перехід права на прийняття спадщини від її матері ОСОБА_9 до неї.

П?ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №13/2024 щодо майна померлої ОСОБА_9 , копія якої надійшла на виконання ухвали суду від 30.04.2024 року.

ОСОБА_6 , яка є матір`ю померлої ОСОБА_9 (відповідно до копій свідоцтва про народження НОМЕР_15 від 08.07.1986 року, свідоцтва про шлюб НОМЕР_16 від 24.06.1986, паспорта № НОМЕР_17 від 07.04.1998) звернулася 09.01.2024 року із заявою до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її доньки ОСОБА_9 .

Постановами приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. від 26.02.2024 року відмовлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 на житловий будинок, земельну ділянку, у зв`язку з тим, що право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за іншою особою, а у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на автомобіль, у зв`язку із тим, що не надано оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

22.05.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л. С. відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/8 частку житлового будинку та 2/8 земельної ділянки та 2/8 на автомобіль, оскільки право власності зареєстровано за іншою особою; на автомобіль не надано оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Як вбачається із договору купівлі-продажу житлового будинку від 15.06.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Переяславського міського нотаріального округу Кучеренко Н. М. і зареєстрованого в реєстрі за № 849, житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 придбаний ОСОБА_9 у власність, за згодою її чоловіка ОСОБА_7 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.01.2024 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за ОСОБА_9 .

Як вбачається із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.06.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Переяславського міського нотаріального округу Кучеренко Н. М. і зареєстрованого в реєстрі за № 850, земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:004:0026, придбана ОСОБА_9 у власність, за згодою її чоловіка ОСОБА_7 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.01.2024 року, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0026, зареєстровано за ОСОБА_9

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_18 , виданого ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві, легковий автомобіль Hyundai i30, реєстраційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_9 на підставі довідки-рахунку ДПI103552 від 12.03.2012 р., вантажної митної декларації № 125000042/12/120069 від 11.01.2012 р., а ОСОБА_7 має право керувати транспортним засобом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).

За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Із 07.04.1995 року та до дня смерті ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 .

За час шлюбу подружжям було набуте наступне майно, яке є предметом спору: 15.06.2021 року - житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 60,8 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 15.06.2021 року - земельна ділянка з кадастровим номером: :03:004:0026, площею 0.2419 га; автомобіль Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об?єктом права спільно сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до висновків КЦС ВС, викладені у постанові від 18 травня 2023 року у справі №344/5528/22, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування і встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Враховуючи, що зазначене вище майно було набуте за час шлюбу, воно було набуте подружжям на праві спільної сумісної власності, частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на яке, з огляду на презумпцію права спільної сумісної власності, принцип рівності часток та необхідність визначення розміру такої частки, становить 1/2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦІК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відтак, 18.08.2023 року, у день смерті спадкодавця, відкрилася спадщина до складу якої увійшли права та обов?язки спадкодавця, які належали останньому на день його смерті, зокрема право власності на майно, набуте спадкодавцем за час шлюбу, що належало останньому на праві спільної сумісної власності.

Крім цього, 29.08.2023 року, тобто вже після відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), померла дружина спадкодавця і матір відповідачки за первісним позовом - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка не встигла прийняти спадщину після смерті свого чоловіка (у спосіб подання нотаріусу відповідної заяви). Так, після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина щодо належного їй майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

З огляду на зазначене та відсутність заповіту, з дня відкриття спадщини сторони є спадкоємцями за законом усіх прав та обов?язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися у день його смерті, а звернувшись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, сторони є такими, що прийняли спадщину. Крім цього, позивачка за зустрічним позовом є спадкоємицею за законом усіх прав і обов`язків, що належали її матері (спадкодавиці) на момент відкриття спадщини.

Відтак, сторони мають право на спадкування частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності подружжя на загальних підставах.

Відповідно до висновків КЦС ВС, викладені у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Верховний Суд резюмував, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

З огляду на зазначене, належним та ефективним способом захисту спадкоємця у випадку відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця, який мав частку у праві спільної сумісної власності та яка не була визначена, є визнання права власності на частку у праві спільної власності на майно за таким спадкоємцем.

Відповідно до встановлених судом обставин та матеріалів справи, враховуючи вищевказані положення спадкового законодавства, поданими та оціненими судом доказами підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають кожна право на 1/8 частки, а ОСОБА_5 - 2/8 частки у праві спільної власності на: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0026; автомобіль Hyundai І30, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази позивачів за первіним та зустрічним позовами належними, допустимими, достовірними. На підставі оцінки зібраних у справі доказів, враховуючи обставини, на які сторони посилалися на підтвердження неможливості вирішити спір в позасудовому порядку, враховуючи відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину, суд дійшов висновку про наявність порушеного права сторін, яке підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сторони проти задоволення позовних вимог первісного та зустрічного позовів відповідно не заперечили, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх задоволення.

Стосовно судового збору та витрат на правничу допомогу представники сторін у судовому засіданні під час судових дебатів зробили заяви, відповідно до яких відмовилися від стягнення цих витрат з протилежної сторони на свою користь відповідно; спірним залишилося лише питання щодо пропорційного розподілу між сторонами витрат, понесених позивачем за первісним позовом у зв`язку із замовлення оцінки нерухомого майна. В цій частині суд, враховуючи фактичне задоволення первісного та зустрічного позовів, а також положення ст. ст. 133, 139, 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2000 грн судових витрат, тобто 1/2 витрат із загальної суми 4000 грн, понесених позивачкою за первісним позовом у зв`язку із замовленням оцінки нерухомого майна з метою звернення до суду, визначення ціни позову та розміру судового збору (договір про проведення незалежної оцінки № 09/02/24 від 28.02.2024 року, акт від 06.03.2024 здавання-приймання виконаних робіт до цього договору, рахунок від 28.02.2024 року до цього договору, платіжна інструкція №0.0..1 від 28.03.2024 року, відповідно до яких понесено витрати в сумі 4000 грн), оскільки інша сторона, позивач за зустрічним позовом, фактично скористалася цим висновком під час звернення до суду зі своїм позовом (зустрічним) в частині визначення ціни позову та визначення розміру судового збору, що, на переконання суду, відповідає ст. ст. 139, 141 ЦПК України, завданням цивільного судочинства, яким є, в тому числі, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ, а також відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ст. 2 ЦПК України); суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Керуючись ст. ст. 133, 258-259, 265, 268, 279, 289, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0026.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на автомобіль Hyundai І30, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером: :03:004:0026.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частки у праві спільної власності на автомобіль Hyundai і30, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_6 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 2/8 частки у праві спільної власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,8 кв. м, житловою площею 37,2 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 2/8 частки у праві спільної власності на земельну ділянку кадастровий :03:004:0026, площею 0,2419 га, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 2/8 частки у праві спільної власності на автомобіль марки Hyundai, модель І30, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2000 грн судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін (за первісним позовом):

Позивачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ;

Третя особа (за зустрічним позовом): ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_19 .

Повний текст підписано 28.11.2024.

Суддя М. М. Нарольський