ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8461/24 Справа № 211/6785/23 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачка Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіж-тепломережа»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпрпетровської області від 21 червня 2024 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. (дата складання повного судового рішення не зазначена),

ВСТАНОВИВ

В жотвні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі- КПТМ «Криворіжтепомережа») із позовом про оскарження нарахувань зза комунальні послуги.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачка проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та за вказаною адресою обліковується заборгованість за житлово-комунальні послуги перед відповідачем КПТМ «Криворіжтепомережа» в сумі 3 276,74 грн. Дану суму боргу позивачка вважає безпідставною, оскільки в її квартирі встановлено автономне опалення згідно отриманого дозволу. Просила суд визнати дії відповідача щодо безпідставних нарахувань позивачу за неспожиту теплову енергію і зобов`язати її скасувати, а також припинити нараховувати в майбутньому.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпрпетровської області від 21 червня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що хоча квартира відповідачки в належний спосіб відключена від систем централізованого опалення, проте виставлена сума боргу відповідачем нарахована за місця загального користування та допоміжні приміщення в будинку, де розташована квартира позивачки, який підключено до системи централізованого опалення.

Представник позивача в апеляційній скарзі просив скасувати оскаржене судове рішення та ухвалите нове про задоволення позовних вимог, мотивуючи скаргу тими ж обставинами, що й у позові - правомірне відключення квартири позивачки від системи централізованого опалення та відсутність факту споживання комунальних послуг відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , є власницею квартири на підставі договору ВКК № 112210 від 26.03.200 року купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 14).

За даними роздруківки з сайту ТОВ «НОВА КОМ» від 01.10.2023 року станом на 01.09.2023 року за вищевказаним житловим приміщенням обліковується заборгованість за житлово - комунальні послуги, яка утворилася перед КПТМ «Криворіжтепломережа» у сумі 3 276 грн. 74 коп., яка за специфікою своєї діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреб опалення і горячого водопостачання населення, у тому числі в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 та плата за абонементське обслуговування у сумі 442 грн. 42 коп. Загальна сума заборгованості 3 719 грн. 16 коп. (а.с. 21).

Відповідно до акту № 235 від 20.10.2008 року за адресою: АДРЕСА_1 , наявний розрив в системі центрального опалення, стояки ізольовані, в приміщенні встановлене автономне опалення, знято нагрузку 0,0031 Гкал (а.с.9).

20.10.2023 року від КПТМ «Криворіжтепломережа» надійшов лист № 2744/06 від 10.10.2023 року, про розгляд запиту адвоката, що нарахування та розподіл теплової енергії у будинку за адресою АДРЕСА_2 здійснюється КПТМ «Криворіжтепломережа» на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року та норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Методики розподілу. Зазначена сума боргу нарахована за період з листопада 2021 року і станом на 01.09.2023 року (а.с. 22).

КПТМ «Криворіжтепломережа» надано Інформацію щодо складових cyм нарахувань за послугу з постачання теплової енергії за 21.10.2021 по 01.11.2021, 01.11.2021 по 05.11.2021, 01.11.2021 по 05.11.2021, 05.11.2021 по 01.12.2021, 01.12.2021 по 21.12.2021, 01.12.2021 по 01.01.2022, 01.01.2022 по 23.01.2023. Також, КПТМ «Криворіжтепломережа» надано Інформацію щодо розподілу тепла (Гкал) мiж квартирами будинку за адресою: АДРЕСА_2 та місцями загального користування за грудень 2021 року, січень-грудень 2022 року, січень-квітень 2023 року (а.с. 60-69).

Колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги, що відповідачка не користувалася послугами позивача, оскільки її квартира відключена від мереж централізованого теплопостачання, адже в даному випадку йдеться про використання послуг на загальнобудинкові потреби в опаленні, які повинні нести усі співвласники багатоквартирного будинку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №529/613/17-ц (провадження № 61-1716сво17).

Положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У постановах від 26 вересня 2018 року (справа № 703/58/16-ц) та від 03 жовтня 2019 року (справа № 539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами.

У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року (№ 703/4963/15-ц) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359.

Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

За таких обстаивн колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо відсутності між сторонами договірних відносин та відсутності факту споживання послуг з теплової енергії.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 28 Правил споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення МЗК будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (пункт 1.2. Методики).

Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

З 25 січня 2019 року почала діяти Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, якою встановлено порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень (QМЗК), здійснюється відповідно до розділу III цієї Методики. Розподіл цього обсягу здійснюється серед споживачів за категоріями приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 лютого 2001 року №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Розрахунок заборгованості позивачки за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування підтверджується належними доказами, нею обгрунтованість та правильність розрахунку його не спростовано.

Отже виходячи з того, що відповідачка у встановлені законом строки не вносила плату за отримані житлово-комунальні послуги, тому дії відповідача по нарахуванню заборгованості не мжуть бути визнані неправомірними.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду- як законне і обґрунтоване підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпрпетровської області від 21 червня 2024 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: