Справа № 349/2015/21
Провадження № 2/349/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 листопада 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «СБМ енд ассет», товариство з обмеженою відповідальністю «СІСТЕМАГРО», приватне підприємство «ФОРАС - ЛЕНД» про визнання недійсними договорів позики,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1

( у режимі відеоконференції ),

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача та письмових пояснень третіх осіб.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «СБМ енд ассет» ( далі - ТОВ «СБМ енд ассет» ), товариство з обмеженою відповідальністю «СІСТЕМАГРО» ( далі - ТОВ«СІСТЕМАГРО» ), приватне підприємство «ФОРАС - ЛЕНД» ( далі- ПП «ФОРАС - ЛЕНД» ), в якому просила визнати недійсними договори позики від 29 травня 2019 року та 23 вересня 2019 року, укладені між нею та ОСОБА_2 .

Позовна заява обгрунтована тим, що 25 серпня 2021 року ТОВ «СБМ енд ассет» звернулось до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення боргу за борговими розписками, наданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в подальшому 23 липня 2021 року уклали договори про відступлення прав вимоги №23/07/-1В та 23/07/-2В на загальну суму 2 151 350,00 грн .

Під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи нею було виявлено копії розписок від 29 травня 2019 року на суму 318 600,00 грн ( 12 000 дол США) та від 23 вересня 2019 року на суму 428 750,00 грн ( 17 500 дол США), написані нею на ім`я ОСОБА_2 , які він надав суду на підтвердження договорів позики від 29 травня 2019 року та 23 вересня 2019 року.

Зазначає такі обставини виникнення боргових розписок.

У квітні 2019 року на корпоративний номер телефону ПП «ФОРАС - ЛЕНД» засновником та генеральним директором якого є вона, зателефонувала особа, яка представилася ОСОБА_4 та запропонувала зустріч з метою подальшої співпраці у сфері землеустрою.

Зустріч відбулась в травні 2019 року, на якій були присутні ОСОБА_2 , який був представлений як юрист, та ОСОБА_5 - як власник СВК «Хильківське» та СВК «Богачанське», під час якої ОСОБА_5 запропонував укласти з їхнім підприємством ТОВ «СІСТЕМАГРО» договір про надання послуг з укладення договорів оренди земельних часток (паїв) та/або земель запасу, який було укладено 29 травня 2019 року.

Також ОСОБА_5 запропонував їй видати кошти в сумі 12 000 дол США, як передоплату виконання умов договору, за умови написання нею боргової розписки на ім`я юриста ОСОБА_2 , яка була написана 29 травня 2019 року на ім`я ОСОБА_2 , згідно якої вона отримала грошові кошти (позику) в сумі 12 000 дол США, що на дату передачі коштів еквівалентно сумі 318 600 грн та зобов`язувалася повернути вказану суму до 19 червня 2019 року.

23 вересня 2019 року актом приймання-передачі послуг, наданих згідно договору від 29 травня 2019 року ПП «ФОРАС - ЛЕНД» було передано, а ТОВ «СІСТЕМАГРО» прийнято послуги, а саме: укладені та зареєстровані в ДРРП 108 договорів оренди земельної ділянки між власниками земельних часток (паїв) та юридичною особою ТОВ «СІСТЕМАГРО», де в пункті 2 акта зазначено, що замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно п. 3.1 умов договору, що складає 43 200 дол США за 108 укладених та зареєстрованих договорів оренди земельної ділянки між власниками земельних часток (паїв) та юридичною особою ТОВ «СІСТЕМАГРО» за мінусом 12 000 дол США наданих в позику ОСОБА_2 , до виплати сума складає 31 200 дол США.

Отже борг (позика) в сумі за розпискою наданою ОСОБА_2 в сумі 12 000 дол США було погашено в рахунок виконання умов договору від 29 травня 2019 року.

Також зазначає, що 23 вересня 2019 року на тих же самих умовах ОСОБА_2 передав їй під розписку грошові кошти в сумі 17 500 дол США, що на дату передачі еквівалентно сумі у розмірі 428 750,00 грн.

15 липня 2020 року актом приймання-передачі послуг, наданих згідно договору від 29 травня 2019 року ПП «ФОРАС - ЛЕНД» було передано, а ТОВ «СІСТЕМАГРО» прийнято послуги а саме: укладені та зареєстрвоані в ДРРП 80 договорів земельної ділянки між власниками земельних часток (паїв) та юридичною особою ТОВ «СІСТЕМАГРО», де в пункті 2 акта зазначено, що замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно п. 3.1 умов договору, що складає 32 000 дол США за 80 укладених договорів оренди земельної ділянки за мінусом 17 500 до США наданих в позику ОСОБА_2 , до виплати сума складає 14 500 дол США.

Отже борг (позика) в сумі за розпискою наданою ОСОБА_2 в сумі 17 500 дол США теж було погашено в рахунок виконання умов договору від 29 травня 2019 року.

Посилаючись на правові підстави позову, передбачені ст.ст. 234, 1051 ЦК України зазначає, що між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 відсутні правовідносини за договорами позики, оскільки вона як фізична особа від нього ніяких коштів не отримувала, а отримувала кошти як директор юридичної особи ПП «ФОРАС - ЛЕНД» від ТОВ «СІСТЕМАГРО» для розрахунків за господарськими операціями згідно умов договору від 29 травня 2019 року про надання послуг.

З цих підстав просила визнати недійсними договір позики на суму 318 600,00 грн ( 12 000 дол США ) від 29 травня 2019 року та договір позики на суму 428 750,00 грн ( 17 500 дол США ) від 23 вересня 2019 року, які укладені між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву.

Заперечення щодо позову обгрунтував тим, що в матеріалах справи містяться копії розписок від 29 травня 2019 року та від 23 вересня 2019 року, які написані власноручно позивачкою про отримання саме від нього в борг грошових коштів, де вона зобов`язується у відповідний строк повернути вказані в розписках грошові кошти.

Отже, оскільки позивачка не заперечує в позовній заяві, що розписки написані нею власноручно та отримання нею грошових коштів за даними розписками в повній сумі, а тому між сторонами по справі існують правовідносини, що виникли із договорів позики, тому вказаний позов не може бути задоволений з підстав, передбачених ст.1051 ЦК України.

Також зазначив, що для визнання оспорюваних договорів позики недійсними з підстав їх фіктивності, як передбачено ст. 234 ЦК України, позивачкою не надано доказів, які б в сукупності вказували на наявність умислу у нього на їх вчинення, а також на наявність ознак фіктивного правочину, зокрема: введення в оману будь-якої третьої особи в зв`язку із вчиненням таких фіктивних договорів позики; свідомий намір невиконання зобов`язань за оспорюваними договорами позики; приховування справжніх намірів оспорюваних договорів позики.

Крім того надані позивачкою копії договору про надання послуг від 29 травня 2019 року, акта приймання-передачі послуг № 0137 від 23 вересня 2019 року, акта приймання-передачі послуг № 0173 від 15 липня 2020 року, договору про надання послуг від 09 грудня 2021 року не можуть підтверджувати наявність умислу у нього на вчинення фіктивних договорів позики, оскільки він не являвся стороною цих договорів про надання послуг , своєї згоди на зарахування заборгованості в рахунок оплати вказаних договорів позики як кредитор у зобов`язанні не надавав, та відповідних актів приймання-передачі послуг не підписував.

Вищезазначені докази не містять інформації щодо предмета доказування, а тому є неналежними доказами в розумінні положень статті 77 ЦПК України та не можуть братися до уваги судом.

Таким чином, обгрунтування вимог позивачки про визнання недійсними оспорюваних договорів позики з підстав їх фіктивності не підтверджені належними доказами, тому вказаний позов не може бути задоволений з підстав, передбачених ст.234 ЦК України.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, де окрім тих обставин, які викладені у позовній заяві додатково зазначила, що 23 липня 2021 року між ТОВ «СБМ енд ассет» та ОСОБА_2 було укладено договір про відсуплення права вимоги №23/07-1В за її борговими зобов`язаннями, де за відступлення прав вимоги новий кредитор повинен сплатити первісному кредитору лише 1 000,00 грн, що може свідчити про те, що фактичного боргу перед позикодавцем не було, а також її не було належним чином повідомлено про наявність такого договору.

Третя особа - ПП «ФОРАС - ЛЕНД» подало пояснення по справі, де зазначило, що в повному обсязі підтримує поданий ОСОБА_1 позов, оскільки за матеріалами справи не вбачається , щоб вона отримувала від відповідача ОСОБА_2 кошти в борг , як фізична особа, а тому є всі підстави для визнання недійсними договір позики від 29 травня 2019 року та від 23 вересня 2019 року.

Треті особи - ТОВ «СБМ енд ассет» та ТОВ «СІСТЕМАГРО» не подали пояснень по справі.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху .

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

22 лютого 2022 року від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Рябоконя О.В. надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2022 року вказане клопотання задоволено.

За клопотанням позивачки та її представника підготовче засідання у справі неодноразово відкладалося.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

15 березня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Панасюк І.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15 березня 2023 року вказане клопотання задоволено.

07 червня 2023 року від представника третьої особи - директора ПП «ФОРАС - ЛЕНД» Пінчука А.Е. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2023 року вказане клопотання задоволено.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2023 року визнано потрібним, щоб відповідач ОСОБА_2 дав особисті пояснення в суді щодо обставин укладення спірних договорів позики від 29 травня 2019 року та від 23 вересня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 ухвалу суду не виконав, однак 20 грудня 2023 року подав клопотання, в якому зазначив, що ним було подано відзив на позовну заяву, в якому викладено всі обставини по справі, що йому відомі. Крім того вказав, що його інтереси в суді представляє адвокат Панасюк І.В.

У зв`язку із знеструмленням електромережі в суді або за місцем перебування позивачки, оголошенням повітряних тривог, а також неодноразової відсутності позивачки в мережі підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС розгляд справи по суті відкладався.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях у справі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Панасюк І.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила у задоволенні позову відмовити повністю з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. 09 квітня 2024 року від адвоката Панасюк І.В. надійшла заява, в якій вона повідомила суд, що дія договору про надання правничої допомоги , який був укладений із ОСОБА_2 , припинено 15 березня 2024 року.

Представник третьої особи - директор ПП «ФОРАС - ЛЕНД» Пінчук А.Е. в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечував щодо задоволення позову.

Інші треті особи по справі - ТОВ «СБМ енд ассет» та ТОВ «СІСТЕМАГРО», явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно копії статуту ПП «ФОРАС - ЛЕНД» в новій редакції, який затверджено протоколом загальних зборів засновників ( власників ) від 10 червня 2020 року та копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка сформована 11 вересня 2020 року, засновниками підприємства є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Керівник підприємства - ОСОБА_1 . Місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 . Види економічної діяльності , зокрема 71.12 - основна діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах ( а.с.8-25 т.1 ).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 04 квітня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - « ОСОБА_8 » ( а.с.27 т.1 )

Згідно п.1.1. договору № б/н про надання послуг від 29 травня 2019 року, який укладено між ТОВ «СІСТЕМАГРО» та ПП «ФОРАС - ЛЕНД», замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надавати посередницькі послуги з укладення договорів оренди земельних часток (паїв) та/або земель запасу між новоствореною юридичною особою замовника та власниками земельних часток (паїв) на території Хильківської сільської ради Хорольського району Полтавської області ( а.с. 40-42 т.1 ).

Відповідно до п. 2 акта №0137 від 23 вересня 2019 року приймання-передачі послуг, наданих згідно з договором про надання послуг №б/н від 29 травня 2019 р., укладеного між ТОВ «СІСТЕМАГРО» та ПП «ФОРАС - ЛЕНД» за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно п. 3.1 умов договору, що складає: 43 200 доларів США за 108 укладених та зареєстрованих в ДРРП договорів оренди земельної ділянки між власниками земельних часток (паїв) та юридичною особою ТОВ «СІСТЕМАГРО» за мінусом 12 000 доларів США наданих в позику гр. ОСОБА_2 гр. ОСОБА_7 керівнику ПП «ФОРАС - ЛЕНД». До виплати сума складає 31 200 доларів США ( а.с.31-35 т.1 ).

Згідно змісту копії розписки від 29 травня 2019 року: «Я, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 5336, від 22.01.2018 року, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце проживання: с. Ковалівка Полтавського р-н Полтавської області, цією розпискою підтверджую, що 29.05.2019 р. отримала від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 паспорт НОМЕР_4 , виданий Рогатинським РВ УМВС України в Івано-Франківській обл. 09.02.1999р., місце проживання: АДРЕСА_2 в борг (позику) грошові кошти готівкою в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів, що в еквіваленті становить 318 600 (триста вісімнадцять тисяч сімсот грн ), які зобов`язуюсь повернути в строк до 19.06.2019 року. Розписка написана мною власноручно. 29.05.2019 р. підпис ( ОСОБА_7 )» ( а.с. 169 т.1 ).

Відповідно до п. 2 акта №0173 від 15 липня 2020 року приймання-передачі послуг, наданих згідно з договором про надання послуг №б/н від 29 травня 2019 р., укладеного між ТОВ «СІСТЕМАГРО» та ПП «ФОРАС - ЛЕНД», за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду згідно п. 3.1. умов договору, що складає 32 000 доларів США за 80 укладених договорів оренди земельної ділянки між власниками та юридичною особою ТОВ «СІСТЕМАГРО» за мінусом 17 500 доларів США наданих в позику (згідно розписки від 23.09.2019р.) гр. ОСОБА_2 гр. ОСОБА_9 керівнику ПП «ФОРАС - ЛЕНД». До виплати сума складає 14 500 доларів США ( а.с. 36-39 т.1 ).

Згідно змісту копії розписки від 23 вересня 2019 року: «Я, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 5336, від 22.01.2018 року, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , місце проживання с. Ковалівка, Полтавського р-н, Полтавської обл., цією розпискою підтверджую, що 23.09.2019 року отримала від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 паспорт НОМЕР_5 виданий Рогатинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 09.02.1999 р. місце проживання АДРЕСА_3 в борг (позику) грошові кошти 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 428 750 (чотириста двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., які зобов`язана повернути до 01.10.2019 року. Розписка написана мною власноручно. 23.09.2019р. підпис ( ОСОБА_7 )» ( а.с. 168 т.1 ).

Відповідно до п.1.1. та п.1.2. копії договору № 23/07/-1В про відступлення права вимоги від 23 липня 2021 року, який укладений між первісним кредитором ОСОБА_2 та новим кредитором ТОВ «СБМ енд ассет» в порядку та на умовах визначених цим договором, первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги, яке належить первісному кредитору за борговими розписками громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними ДРФО платників податків НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_6 , виданий територіальним підрозділом Державної міграційної служби України 5301, 30.04.2020 року, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (надалі за текстом боржник). Зокрема, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника повернення грошових коштів (позики) в сумі 29 500,00 USD (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот доларів США). Зобов`язання боржника перед первісним кредитором виникли на підставі боргових розписок про отримання позики (грошових коштів) в готівковій формі, а саме за: борговою розпискою від 29 травня 2019 року, згідно якої боржник зобов`язаний повернути первісному кредитору борг (позику) в сумі 12 000,00 USD (дванадцять тисяч доларів США) в строк до 19 червня 2019 року; борговою розпискою від 23 вересня 2019 року, згідно якої, боржник зобов`язаний повернути первісному кредитору борг (позику) в сумі 17 500,00 USD (сімнадцять тисяч п`ятсот доларів США) в строк до 01 жовтня 2019 року ( а.с.172-173 т.1).

Копію статуту ТОВ "АГРО-ФІЛД-ПЛЮС"; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка сформована 27 серпня 2020 року; копію договору № б/н про надання послуг від 09 грудня 2020 року, який укладений між ТОВ «СІСТЕМАГРО», ПП «ФОРАС - ЛЕНД», ОСОБА_6 , ОСОБА_3 ; копію розписки від 09 грудня 2020 року та копію договору №23/07/-2В про відступлення права вимоги від 23 липня 2021 року, який укладений між первісним кредитором ОСОБА_3 та новим кредитором ТОВ «СБМ енд ассет», суд визнає неналежними доказами, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування у цій справі ( а.с.28-30,43-51,167, 170-171 т.1 ).

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Висновки за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюються таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для визнання недійсними спірних договірів позики.

Спірні цивільні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України ( далі ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник має право відповідно до статті 1051 ЦК України оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6- 996цс17, та в постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 753/11670/17.

На підставі наведеного та встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка ОСОБА_1 не заперечує написання нею власноручно спірних боргових розписок на суму 318 600,00 грн ( 12 000 дол США ) від 29 травня 2019 року та на суму 428 750,00 грн ( 17 500 дол США ) від 23 вересня 2019 року, а також передачу їй всієї суми грошових коштів в борг, а відтак між сторонами по справі існували правовідносини, що випливають із договорів позики, які містять умови отримання позивачкою в борг грошей із зобов`язанням їх повернення саме відповідачу по справі ОСОБА_2 .

За змістом частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц.

З урахуванням поданих позивачкою таких письмових доказів, як копії договору про надання послуг від 29 травня 2019 року, акта приймання-передачі послуг № 0137 від 23 вересня 2019 року, акта приймання-передачі послуг № 0173 від 15 липня 2020 року, суд дійшов висновку, що вказані докази не є тими вагомими доказами, які були б достатньою підставою для визнання спірних договорів позики недійсними з підстав їх фіктивності, оскільки відповідач ОСОБА_2 не був стороною у договорі про надання послуг, своєї згоди на зарахування заборгованості в рахунок оплати вказаних договорів позики як кредитор у зобов`язанні не надавав та актів приймання-передачі послуг не підписував.

Таким чином у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «СБМ енд ассет», ТОВ «СІСТЕМАГРО», ПП «ФОРАС - ЛЕНД» про визнання недійсними договорів позики необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «СБМ енд ассет», товариство з обмеженою відповідальністю «СІСТЕМАГРО», приватне підприємство «ФОРАС - ЛЕНД» про визнання недійсними договорів позики - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Треті особи :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СБМ енд ассет», місцезнаходження: Київська область, м. Київ, Шевченківський район, вул. Юрія Іллєєнка, буд. 18Б, оф.4, .

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІСТЕМАГРО», місцезнаходження: Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Садова буд. 1, оф.206, .

Приватне підприємство «ФОРАС - ЛЕНД», місцезнаходження: Полтавська область, м.Полтава, вул.Стрітенська,18, .

Суддя Р.Г. Могила

Повний текст рішення складено 29 листопада 2024 року.