Справа № 137/1460/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голота О.В.

розглянувши у судовому засіданні в селищі Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .

Після смерті мами, вона з братом, відповідачем по справі отримали спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

Відповідно до копії архівного витягу з рішення №50 виконкому Дяковецької сільської ради від 17 грудня 1993 року, було вирішено передати гр. ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку, площею 0,50 га.

Вищевказана земельна ділянка розділена на декілька частин, яким було присвоєно кадастрові номери, а саме:

- кадастровий номер :04:000:0133, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована АДРЕСА_1 ;

- кадастровий номер :04:000:0134, площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини належним чином, проте йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів.

Тому позивач змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою та просить визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує частково. Просить визнати за нею право власності на частку земельних ділянок, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, а саме на частку земельних ділянок.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивача (а.с.9) та відповідача (а.с.10) її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.11) ОСОБА_6 02.12.1989 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №276 від 28.06.2024 (а.с.12) судом встановлено, що будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , знаходиться в аварійному стані, непридатний для проживання та відновленню не підлягає.

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.13) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №391/02-14 від 09.04.2024 (а.с.14) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Відповідно до копії архівного витягу з рішення №50 виконкому Дяковецької сільської ради від 17 грудня 1993 року (а.с.17) ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,50 га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_3 (так у документі). Даний факт підтверджується також довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за №275 від 28.06.2024 (а.с.16) .

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17) внесено відомості про земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер :04:000:0133, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої становить 162566,00 грн. (а.с.13).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.18) внесено відомості про земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер :04:000:0133, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої становить 4558,00 грн. (а.с.20).

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №697/02-14 від 16.07.2024 (а.с.21) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав.

Також в судовому засіданні досліджено спадкову справу №314/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с.35-47) та спадкової справи № 20/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.48-74).

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача переходить право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини позивач не може зареєструвати за собою право власності, а тому з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення, оскільки вона є спадкоємицею і має право на оформлення спадщини.

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на частку земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:000:0133, яка розташована АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на частку земельної ділянки площею 0,2500 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:000:0134, яка розташована АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.