П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 46 369 грн. 98 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. та судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 відповідачем було завдано матеріальну шкоду, а саме транспортному засобу «ЗАЗ Vida», д.н.з. НОМЕР_1 , який був пошкоджений в результаті зіткнення з транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідальність власника з транспортного засобу «Renault Trafic» була застрахована на підставі договору страхування, у відповідності до якого страхова сума визначена страховиком у розмірі 54 052 грн. 21 коп. (без ПДВ). Не погоджуючись із вказаною сумою відшкодування, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 для визначення реальної вартості відновлення транспортного засобу, який згідно зі звітом від 31 травня 2022 року за №20-05-22 В, становить 112 630 грн. 97 коп., але через те, що ринкова вартість транспортного засобу є меншою ніж вартість відновлювального ремонту, у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників колісних транспортних засобів» розмір матеріального збитку дорівнює ринкової вартості транспортного засобу - 105 905 грн. 80 коп. Тобто, відповідач всупереч вимогам п. 63.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників колісних транспортних засобів» без будь-якого погодження розміру страхової виплати з позивачем здійснив виплату на свій розсуд у розмірі, згідно зі своїм розрахунком, з яким не було ознайомлено позивача. Таким чином, позивач вважає, що відповідач знизив розмір своїх грошових зобов`язань, що призвело до недоплати відшкодування матеріальної шкоди позивачу у розмірі 46 369 грн. 98 коп.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального права та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції взагалі не узяв до уваги той факт, що саме відсутність погодження суми відшкодування шкоди з відповідачем і змусила позивача замовити експертне дослідження за власний рахунок, копію звіту якого відповідачу було направлено в порядку, передбаченому Законом, про факт отримання та не взяття до уваги якого відповідач сам засвідчив у своїх листах до позивача. Також суд першої інстанції «начебто» встановив факт згоди позивача на сплачену йому суму відшкодування відповідачем, без наявних в матеріалах справи доказів попереднього ознайомлення позивача саме з рішенням про здійснення страхової виплати позивачу. Вказані обставини свідчать про те, що суд першої інстанції за незрозумілих обставин стверджує про встановлення факту згоди позивача на сплачений розмір відшкодування, що зумовлює невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Не дослідження вказаних доказів судом першої інстанції взагалі вказує на неповне з`ясування обставин справи судом, які сукупно призвели до прийняття неправосудного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зазначає про те, воно виконало свої зобов`язання, забезпечивши у встановленому Законом порядку і у встановлений термін проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, щодо якого претензій чи зауважень не надходило, складення відповідного автотоварознавчого дослідження та звіту про оцінку на підставі Методики товарознавчої експертизи, з проведенням розрахунку страхового відшкодування згідно з чинним законодавством та виплативши його. Позивачем, в разі не погодження з висновками викладеними в експертному звіті про визначення вартості матеріального збитку №91-D/13/12 від 07 червня 2022 року, не заявлено про проведення судової експертизи. Позивач не позбавлений права звернутися до особи, відповідальної за збиток, з вимогою про сплату відшкодування (різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «ЗАЗ Vida», д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 квітня 2022 року у справі № 932/1740/22 встановлено, що 15 лютого 2022 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 ,Ю на пр. Б. Хмельницького, буд. 138/1, е/о № НОМЕР_3 у м. Дніпро, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого водій автомобіля марки «ЗАЗ» здійснив некерований рух та здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

07 червня 2022 року ТОВ «Бюро оцінки Гріндей» був складений звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №91-D/13/12, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ Vida», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 56 552 грн. 21 коп. без ПДВ на вартість матеріалів та складових.

Висновок складений з урахуванням даних, отриманих під час огляду автомобіля позивача, що зафіксовано у протоколі його огляду, підписаного потерпілим без жодних зауважень.

Згідно з даними протоколу (акту) огляду транспортного засобу в автомобілі зафіксовано 27 пошкоджень.

На підставі розрахунку страхового відшкодування від 16 червня 2022 року страхова компанія визнала дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та визначила розмір страхового відшкодування, виходячи з вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу в сумі 54 052 грн. 21 коп.

ОСОБА_1 отримав від страхової компанії виплату страхового відшкодування в сумі 54 052 грн. 21 коп.

Проте, ОСОБА_1 не погодився з визначеним страховою компанією розміром страхового відшкодування та 20 травня 2022 року уклав з ФОП ОСОБА_3 договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою його автомобілю.

Відповідно до Звіту № 20-05-22В від 31 травня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ Vida», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 112 630 грн. 97 коп.; ринкова вартість цього автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди становить 105 905 грн. 80 коп.

02 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про доплату страхового відшкодування на підставі звіту ФОП ОСОБА_3 . Страхова компанія листом від 11 серпня 2023 року відмовила у задоволенні цієї заяви, оскільки автомобіль є фізично знищеним, вартість відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до ПАТ «НАСК «Оранта» щодо проведення додаткового огляду автомобіля у зв`язку з прихованими недоліками, а самостійно замовив звіт про оцінку вартості матеріального збитку в не передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»спосіб, який є спеціальним законом у порівнянні із статями 317, 318 ЦК України. ПАТ «НАСК «Оранта» виконало покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язки як страховика щодо своєчасного огляду автомобіля із залученням його власника, здійснено власну оцінку та у зв`язку із сумнівами позивача щодо цієї оцінки проведено оцінку судовим експертом на підставі цього огляду.

Апеляційний суд по суті погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктами 34.2. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено 10-денний термін з дня отримання страховиком повідомлення про ДТП для направлення свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо страховик не виконав вимоги вказаних положень відповідно до пункту 34.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, законодавцем визначено 10 - денний строк як такий, що забезпечує можливість страховиком здійснити огляд пошкодженого автомобіля в найкоротші терміни і забезпечує схоронність автомобіля для уникнення можливості його повторного пошкодження.

Згідно положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами частини 2 статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (стаття 22 ЦК України).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 цього Кодексу за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 5 Закону №1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

За приписами пункту 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно пункту 34.2. статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до статті 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка.

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону 1961-I передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, аналіз наведених положень Закону 1961-IV дає підстави для висновку, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та фактом подання позивачем заяви про страхове відшкодування у ПАТ НАСК «Оранта» виник обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом.

Статтею 28 Закону 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Також судом встановлено, що страхова компанія на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечила у встановлений строк та у передбаченому законом та погодженому з позивачем порядку, за його участі, огляд пошкодженого транспортного засобу і оцінку шкоди, здійснила розрахунок страхового відшкодування і за заявою позивача, виплатила йому страхове відшкодування на загальну 54 052 грн. 21 коп., що відповідає розміру вартості матеріального збитку без ПДВ, встановленому висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 38-D/11/11 від 12 вересня 2022 року.

Зміст та форма висновку експертного товарознавчого дослідження, на підставі якого відповідач визначив розмір страхового відшкодування, відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №1074/8395 в редакції Наказу від 24.07.2009 року №1335/5/1159.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт

є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно

з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Зазначені висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої

статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Звіту № 20-05-22В від 31 травня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ Vida», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 112 630 грн. 97 коп. Ринкова вартість цього автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди становить 105 905 грн. 80 коп., тобто, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «ЗАЗ Vida», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищує вартість цього автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких доказів вартості залишків автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування певних стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає відповідний розподіл та покладання тягаря доказування на сторони певним чином. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста

статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність

і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним

у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що у разі фізичного знищення автомобіля «ЗАЗ Vida», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.позивач має право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю цього автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди(за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування).

Водночас, саме позивач, наполягаючи на вказаних обставинах, повинен був надати суду докази вартості пошкодженого автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, а також що сума, виплачена йому відповідачем в якості страхового відшкодування, є меншою ніж різниця між вартістю його автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав до задоволення позову, що у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України, має наслідком залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Оскільки судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.