Справа №461/8297/24
Провадження №2/461/3315/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Панасюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цьвок Богдан Ігорович, звернулася до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця», в якому просить стягнути з відповідача на її на користь 76 800 грн. 00 коп. страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що 26.03.2024 у м. Жовква по вул. Б. Хмельницького, 35, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota BX4X», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ АСК «Скарбниця» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР6737638, та «Ford Escape», р.н. НОМЕР_2 , під її керуванням. Водії-учасники ДТП склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Позивач повідомила, що вона звернулася до ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про страхове відшкодування, після чого представником страховика було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу «Ford Escape», р.н. НОМЕР_2 . Однак, ПрАТ АСК «Скарбниця» відмовило у здійсненні страхового відшкодування мотивуючи тим, що за результатами проведеного службового розслідування причиною настання ДТП є невідповідність дій водія ТЗ «Ford Escape», р.н. НОМЕР_2 , вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, у зв`язку із чим дану ДТП не можна кваліфікувати як страховий випадок. Позивач стверджує, що висновок страхової компанії є помилковим та незаконним, оскільки ДТП вчинено саме з вини водія транспортного засобу «Toyota BX4X», р.н. НОМЕР_1 . Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.10.2024 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.11.2024 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача.

18.11.2024 представник відповідача Козакевич Р.В. через Електронний суд подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки ним не було отримано позовної заяви з додатками.

19.11.2024 представник позивача ОСОБА_4 через Електронний суд подав письмові заперечення щодо відкладення розгляду справи, та вказав, що 09.10.2024 позовну заяву з додатками направлено до електронного кабінету ПрАТ АСК «Скарбниця» в підсистемі «Електронний Суд».

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронну адреси сторін.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні такого, оскільки як вбачається з матеріалів справи, у ПрАТ АСК «Скарбниця» та його представника наявні електронні кабінеті в підсистемі "Електронний Суд" ЄСІТС, відтак відповідач та його представник з моменту відкриття провадження у справі, мали достатньо часу для підготовки та скерування відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексуУкраїни).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки «Ford Escape», р.н. НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 /а.с.9/.

26.03.2024 у м. Жовква по вул. Б. Хмельницького, 35 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota BX4X», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Ford Escape», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Водії-учасники ДТП склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), у якому вказано, що у ДТП винен водій транспортного засобу марки «Toyota BX4X», р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 /а.с.12/.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Toyota BX4X», р.н. НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ АСК «Скарбниця» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР6737638 /а.с.49/.

28.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою про страхове відшкодування /а.с.21-22/.

Листом від 12.06.2024 ПрАТ АСК «Скарбниця» повідомило ОСОБА_1 про відмову у здійсненні страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що причиною настання ДТП є невідповідність дій ОСОБА_1 як водія ТЗ «Ford Escape», р. н. НОМЕР_2 , вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, у зв`язку із чим дану ДТП не можна кваліфікувати як страховий випадок /а.с.13-14/.

Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , керуючись пунктом 2.11 Правил дорожнього руху України, пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та примітки до статті 124 КУпАП, скористалися правом на складення спільного повідомлення про ДТП - «Європротокол». У вказаному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_2 визнав себе винним в цій ДТП.

Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 20 червня 2018 року, справа № 308/3162/15-ц, для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Звертаючись із позовними вимогами ОСОБА_1 , як учасниця ДТП зазначала, що на місці такої було складено повідомлення про ДТП («європротокол»), за яким ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєнні ДТП, та оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Toyota BX4X», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ СК «Скарбниця», а страховик прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 в даному випадку не настала, просила стягнути відповідне відшкодування в судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність може мати місце при наявності складу адміністративного чи кримінального правопорушення. Саме склад адміністративного чи кримінального правопорушення є тим юридичним фактом який породжує правовідносини між порушником і потерпілим та створює певні правомірні вимоги потерпілого та обов`язки порушника відшкодувати шкоду завдану протиправними діями.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим законом є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).

Стаття 4 цього закону визначає суб`єктів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Згідно із статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України; далі - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, наведені правові норми встановлюють обов`язок особи, як водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Метою такого обов`язку є надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди і запобігти необґрунтованим виплатам.

В свою чергу, відповідно до п. 33.2 ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Пунктом 37.1. статті 37 Закону визначено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

В свою чергу, стаття 32 Закону містить перелік випадків, коли шкода відповідно до цього Закону страховиком або МТСБУ не відшкодовується, зокрема коли, шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону (пункт 32.1).

Таким чином, покликаючись на норми ПДР, які на думку відповідача, позивач порушив, страховик власне вважає, що у нього не виникло обов`язку відшкодовувати шкоду, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не настала.

Так, Правилами дорожнього руху встановлено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч (пункт 14.2б).

Пунктом 10.4 ПДР визначено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Як вбачається з матеріалів справи, водій ТЗ «Toyota BX4X», р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 здійснював обгін (знаходився на смузі зустрічного руху), а водій ТЗ «Ford Escape», р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повертала ліворуч /а.с.12/.

З письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих останнім під час заповнення повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, вбачається, що він їхав ззаду, не побачив увімкнутий поворот та здійснив обгін /а.с.24/.

Згідно інформації, наданої відділом поліції № 2 Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області листом від 02.08.2024, ділянка дороги, на якій 26.03.2024 мала місце ДТП за участю ТЗ «Ford Escape», р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та «Toyota BX4X», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , є дорогою з двостороннім рухом /а.с.31/.

Окрім того, з фотокопій, долучених позивачем до матеріалів справи, вбачається, що ділянка дороги, на якій 26.03.2024 мала місце ДТП, є дорогою з двостороннім рухом по одній смузі у кожному напрямку. Також, з вказаних фотокопій можна зробити висновок, що транспортний засіб «Ford Escape», р. н. НОМЕР_2 , знаходиться у крайньому лівому положенні на проїзній частині, з якої повинен здійснюватися поворот ліворуч.

Наведене спростовує рішення ПрАТ АСК «Скарбниця», відповідно до якого причиною настання ДТП були дії ОСОБА_1 , як водія ТЗ «Ford Escape», р. н. НОМЕР_2 , оскільки вона недотрималась вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.

Враховуючи наведене та схему руху згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_1 , яка здійснювала маневр повороту ліворуч, дотрималась правил дорожнього руху, а саме показала покажчик повороту ліворуч та зайняла відповідне положення для здійснення маневру.

При цьому, власне водій автомобіля «Toyota BX4X», р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , порушив правила дорожнього руху, оскільки здійснив обгін транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі та який подав сигнал про намір повороту ліворуч.

Таким чином, висновки відповідача про те, що у нього, як страховика не виникло обов`язку відшкодовувати шкоду позивачу, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не настала, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування з посиланням на відсутність цивільно-правової відповідальності через порушення правил дорожнього руху самим позивачем, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, відповідач діяв не правомірно, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 22, 28, 29, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст.4,12, 76-79, 81, 247, 258-259, 263-265, 352-354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволити.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 76800 (сімдесят шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Приватне Акціонерне Товариство Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця», , адреса: 79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 5, електронна пошта

Суддя Зубачик Н.Б.