Номер провадження № 2/521/224/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду № 204, в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТДВ «Страхова компанія «Кредо», про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 439121,00 гривень, витрати на оплату оцінки пошкодженого транспортного засобу у розмірі 4942,37 грн., а також судові витрати у розмірі 5383,61 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27 грудня 2021 року о 01 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 31, ОСОБА_2 керуючі транспортним засобом «Меrсеdes» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя не надала перевагу в русі автомобілю «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку, що призвело до зіткнення транспортних, чим порушила вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Внаслідок зіткнення, автомобіль «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Вина водія ОСОБА_2 у вищевказаному ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 24 березня 2022 року у справі № 521/900/22, якою відповідача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно Висновку експерта № 21-7347 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.01.2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 27.12.2021 року становить 569121,00 грн. Цивільна-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № ЕР 202705926 від 03.02.2021 року в ТДВ СК «Кредо». З метою отримання страхового відшкодування, позивач звернувся у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Сума страхового відшкодування згідно Заяви про страхове відшкодування була визначена у розмірі 130000 грн., яка перерахована позивачу в повному обсязі. Отже, сума матеріального збитку складає 569121,00 грн. - 130 000,00 грн. = 439121,00 грн. Відповідач врегулювати спір в позасудовому порядку не погодилась, що у свою чергу стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду в спрощеному позовному провадженні та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2023 року було вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2024 року підготовче судове засідання було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, однак надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги просив залишити без задоволення, а справу розглядати за його відсутності.

Третя особа про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

04 січня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Додатково зазначив, що у висновку експерта № 21-7347 відсутнє посилання щодо попередження (обізнаності) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також про те, що даний висновок виготовлено для суду. Крім того в порушення п. 5.2 Методики, відповідачка не викликалася на огляд пошкодженого транспортного засобу, огляд проведено без її участі чи участі її представника.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що позивач доводить розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що саме позивачем не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так матеріалами справи встановлено що, 27 грудня 2021 року о 01 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 31, ОСОБА_2 керуючі транспортним засобом «Меrсеdes» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя не надала перевагу в русі автомобілю «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався з правого боку, що призвело до зіткнення транспортних, чим порушила вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року

Внаслідок зіткнення, автомобіль «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу автомобіля марки «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Вина водія ОСОБА_2 у вищевказаному ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 24 березня 2022 року у справі № 521/900/22, якою відповідача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Висновку експерта № 21-7347 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.01.2021 року, складеного на замовлення ОСОБА_1 , ринкова вартість колісного транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , станом до моменту ДТП, яка відбулася 27.12.2021 року, становить 309960,00 грн.

Вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 27.12.2021 року, станом на дату експертного огляду 06.01.2022 року визначається рівною 569121,00 грн.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 27.12.2021 року, становить 309960,00 грн.

Ринкова вартість колісного транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , станом після ДТП, яка відбулася 27.12.2021 року, станом на дату оцінки визначається рівною 31041,00 грн.

18.04.2023 року на адресу суду надійшли копії матеріалів страхової справи №3002909, а також копії звітів №0041-01-22 від 14.01.2022р. та №19799/3002909 від 18.04.2022р.

Згідно звіту №0041-01-22 від 14.01.2022р., складеним ФОП ОСОБА_4 на замовлення ТДВ СК «Кредо», вартість матеріального збитку, визначеного з використанням витратного підходу, спричиненого власнику автомобіля «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 06.01.2022 року складає 291124,69 грн.

Згідно звіту №19799/3002909 від 18.04.2022р. складеним директором ТОВ «Южтрансінвест» Г.Г. Литвиненко на замовлення ТДВ СК «Кредо», вартість утилізації пошкодженого КТЗ «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , може скласти 159438,42 грн.

Приписами ч. 1 ст. 106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Отже, експерти повинні бути обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Такий висновок, узгоджується з позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року, судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Результати проведення судової експертизи оформлюються висновком експерта.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експертне дослідження дослідження, яке проводиться експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини події, за зверненням юридичних або фізичних осіб. Результати проведеного експертного дослідження оформляються висновком експертного дослідження.

Тобто, по суті, експертиза від дослідження відрізняється лише статусом. Їх зміст має бути однаковим. В рамках експертизи експерт підписує заяву про кримінальну відповідальність. В рамках експертного дослідження ні.

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна.

Приписами ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що суб`єктом оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

10 вересня 2003 року постановою Кабінету Міністрів України № 1440 затверджено Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Будь яких заперечень з боку позивача та відповідача щодо висновків вказаних у звітах №0041-01-22 від 14.01.2022р. та №19799/3002909 від 18.04.2022р. зроблених на замовлення ТДВ СК «Кредо» матеріали справи не містять.

Однак, наданий суду висновок експерта № 21-7347 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21.01.2021 року, зроблений на замовлення ОСОБА_1 , суд не може вважати належним та допустимим доказом, зважаючи на те, що даний висновок не містить посилання на те, що експерт при його виконанні повідомлений про кримінальну відповідальність та виконується для суду, тобто складений з порушенням вимог передбачених ч. 5 ст. 106 ЦПК України.

У свої постанові КЦС ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 335/2566/18 щодо висновку експерта КЦС ВС зауважує з цього питання, що у висновку експерта щодо визначення розміру завданого збитку повинно бути зазначено, що він виконується для суду і що експерт повідомлений про кримінальну відповідальність. Інакше висновок експерта буде розцінений як неналежний доказ.

Висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Відповідне положення міститься у постанові Великої Палати від 18 грудня 2019 року № 522/1029/18.

Таким чином, при визначені суми матеріальних збитків понесених позивачем внаслідок ДТП, суд приймає до уваги висновки вказані у звітах №0041-01-22 від 14.01.2022р. та №19799/3002909 від 18.04.2022р. зроблених на замовлення ТДВ СК «Кредо»

Цивільна-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № ЕР 202705926 від 03.02.2021 року в ТДВ СК «Кредо».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961-ІУ у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати. Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно полісу № ЕР 202705926 від 03.02.2021 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхування автомобіля марки «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , страховиком ТДВ СК «Кредо», позивачу частково було відшкодовано завдану шкоду у розмірі 130000 грн., яка перерахована позивачу згідно платіжного доручення № 932576 від 05.02.2022 року в повному обсязі.

Отже, різниця між страховим відшкодуванням (130000,00 грн.), вартістю утилізації (159438,42 грн.) та визначеною матеріальною шкодою завданої власникові транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 (291124,69 грн.) складає 1686,27 грн. (291124,69 грн.- 159438,42 грн.- 130000,00 грн. =1686,27).

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20.01.16р. по справі № 6-2808цс15 надано роз`яснення стосовно того, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК У країни.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка висловлена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц:

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування заподіяної шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Сторонам під час розгляду справи було роз`яснено право на звернення з відповідними клопотаннями щодо проведення відповідних експертних досліджень, однак своїм правом сторони не скористались.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі зазначеного, суд вважає, що із відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між страховою виплатою та фактично понесених позивачем витрат у розмірі 1686,27 грн.

Згідно приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При звернення до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 5383,61 грн.

Позивач також просив стягнути витрати пов`язані з проведення експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу № 21-7347, які складають 4942,37 грн., однак дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки зазначений висновок визнано судом неналежним та недопустимим доказом.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі частково задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1686,27 грн., а також судовий збір в розмірі 992,40 грн..

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 106,141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 282 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТДВ «Страхова компанія «Кредо», про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 1686 (одна тисяча шістсот вісімдесят шість) гривень 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 листопада 2024 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 )

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )

Третя особа: ТДВ «Страхова компанія «Кредо» (69068, м. Запоріжжя, пр-т. Моторобудівників, буд. 34)

Суддя: Д.Д. Громік