Номер провадження: 22-з/813/423/24
Справа № 1519/2-795/11
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Волкової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (правонаступник - ОСОБА_4 ), треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності на 2/3 частини будинку та розділ майна, визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про розділ другого та третього поверху будинку, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2002 року ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом, який згодом був уточнений до ОСОБА_3 , про визнання права власності на 2/3 частини будинку.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільної сумісної власності подружжя, в якому просив поділити між ним та ОСОБА_2 спільне сумісне майно подружжя у вигляді частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння.

Треті особі, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , також звернулися до суду з позовом, який було уточнено до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання права власності.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 року у задоволенні позову третіх осіб, що заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 358/1000 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_5 задоволена частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 рокузмінено в частині мотивування, з викладенням мотивувальної частини в редакції постанови.

В решті рішення залишено без змін.

18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про роз`яснення постанови суду, в якій просить роз`яснити, яким чином повинна бути виконана резолютивна частина постанови Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року про зміну мотивувальної частини рішення Малиновського районного суду м. Одеси, а саме: «Та обставина, що судом ці вимоги не розглянуті, є підставою звернення ОСОБА_1 з заявою про виділ цих вимог в окреме провадження та розгляд їх на загальних підставах, оскільки ці вимоги є самостійною підставою для визнання права власності в порядку розподілу спільного майна подружжя та розподіл будинку», посилаючись на те, що їй не зрозуміла яким чином повинна бути виконана резолютивна частина постанови, так як у чинному Цивільному процесуальному кодексі України відсутній правовий механізм виділу позовних вимог в окреме провадження.

В судове засідання, призначене на 26 листопада 2024 року учасники справи не з`явилися, були сповіщені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду, обставини справи в межах доводів заяви, колегія суддів прийшла до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із положеннями ч. 3 статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Необхідності у виклику сторін щодо вирішення питання про роз`яснення рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Роз`яснення рішення суду здійснюється шляхом постановлення судом відповідної ухвали (ч. 4 ст. 271 ЦПК).

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 в заяві про роз`яснення постанови суду просить роз`яснити, яким чином повинна бути виконана резолютивна частина постанова суду, тобто просить роз`яснити постанову, в якій вже надана оцінка апеляційним судом щодо ухваленого рішення суду.

Судове рішення має бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення судового рішення зазначається, що саме у його резолютивній частині є незрозумілим, які припускаються варіанти тлумачення резолютивної частини судового рішення та як це впливає на його виконання.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення в розумінні ст. 271 ЦПК України, оскільки інші частини не мають обов`язкового характеру.

З резолютивної частини постанови суду вбачається, що предметом перегляду у суді апеляційної інстанції було рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 року.

Приймаючи судове рішення, апеляційним судом було встановлено наступне.

15.08.2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, якій під час розгляду справи неодноразово уточнювали, та остаточно просили визнати за ними право власності на 358/1000 часток спірного будинку, в порядку розподілу майна виділити зазначені у позові приміщення, а також виділити частину земельної ділянки розміром 358 кв.м.

Посилаючись на те, що вони вважають себе співвласниками домоволодіння, так як з 1998 року до теперішнього часу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають за зазначеною адресою, продавши своє нерухоме майно, вони поселилися у будинку ОСОБА_3 , так як матір ОСОБА_1 ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ним та почали добудовувати будинок за власний рахунок.

В підтвердження своїх вимог посилалися на те, що в матеріалах справи міститься розписка, надана ОСОБА_3 30.08.2003 року, в якій він підтверджує той факт, що в травні 1998 році отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 20000 доларів США для реконструкції та будівництва будинку АДРЕСА_1 у зв`язку переїздом родини ОСОБА_6 до Одеси на постійне місце проживання та будівництва в цьому будинку житла для родини ОСОБА_6 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_5 задоволена частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 рокузмінено в частині мотивування, з викладенням мотивувальної частини в редакції постанови.

В решті рішення залишено без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року мотивована тим, що рішення суду підлягає зміні в мотивувальній його частині, оскількисуд першої інстанції під час розгляду справи не звернув увагина те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не є родичами ОСОБА_3 , доказів про те, що між ними була укладена будь-яка угода з приводу створення спільної власності разом з ОСОБА_3 матеріали справи також не містять, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягають у зв`язку з неналежним способом захисту свого права.

В решті рішення апеляційним судом залишено без змін.

При цьому, як вбачається з постанови суду, колегія суддів звернула увагу на те, що матеріали справи містять позовні вимоги ОСОБА_2 ,правонаступником якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , правноступником якого є ОСОБА_4 , однак суд першої інстанції в порушенні вимог норм процесуального права не розглянув позовні вимоги ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , а також позовні вимоги ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_4 .

Оскільки, судом першої інстанції ці вимоги були не розглянуті, апеляційний суд зазначив, що це є підставою звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з заявами про виділ цих вимог в окреме провадження та розгляд їх на загальних підставах, так як ці вимоги є самостійною підставою для визнання права власності в порядку розподілу спільного майна подружжя та розподілу будинку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до норм діючого ЦПК України, не розглянуті позовні вимоги підлягають розгляду, шляхом ухвалення додаткового рішення.

При цьому, апеляційний суд в постанові від 08 серпня 2023 року зазначив, що ці вимоги можуть бути розглянуті в порядку ухвалення додаткового рішення.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що 13 вересня 2023 року ОСОБА_4 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про ухвалення додаткового рішення, яка судом не розглянута та у даній справі додаткове рішення не прийняте.

З урахуванням того, що текст та зміст постанови Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року є чітким, зрозумілим та не викликає труднощів у його розумінні, апеляційний суд не знайшов підставдля роз`яснення постанови суду, а тому ОСОБА_1 у роз`яснені постанови суду слід відмовити.

Керуючись ст. 271, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у роз`ясненні постанови Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (правонаступник - ОСОБА_4 ), треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання права власності на 2/3 частини будинку та розділ майна, визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про розділ другого та третього поверху будинку, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова