Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5565/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка Світлана Миколаївна, про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Матій Н.Ю., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М., про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 компенсаційного рахунку та земельної ділянки площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, що розташована на за адресою АДРЕСА_1 .

На житловий будинок з надвірними будівлями та компенсаційний рахунок позивач отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, спадкодавець ОСОБА_3 не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, яку розпочав 21.05.2011 року та зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена і відсутній правовстановлюючий документ, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, що підтверджується відповідним листом-роз`ясненням від 28.05.2024 року №258/02-14. За таких обставин позивач просить в судовому порядку визнати за ним право на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача надіслав до суду заяв про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Третя особа також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 актовий запис № 15, виданий 08.07.2011.

ОСОБА_2 на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради від 27.02.2024 року №94.

За життя спадкодавець залишив на користь позивача, свого сина заповіт.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 компенсаційного рахунку та земельної ділянки площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування господарських будівель та споруд, що розташована на за адресою АДРЕСА_1 .

На житловий будинок з надвірними будівлями та компенсаційний рахунок позивач отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Спадкодавець ОСОБА_3 не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, яку розпочав 21.05.2011 року та зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до рішення сьомої сесії шостого скликання Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 20.05.2011 року №47/1 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі земельної ділянки у власність» та згідно договору від 21.05.2011 року №277 «Про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку» ОСОБА_3 розпочав виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки, приватизація вказаної земельної ділянки не завершена і відсутній правовстановлюючий документ, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, що підтверджується відповідним листом-роз`ясненням від 28.05.2024 року №258/02-14.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частиною 2 статті 1268 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Відповідно до Акта погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами від 17.06.2011 року проведено погодження встановлених в натурі меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 , тобто вона є сформованою і межі винесено в натурі і погоджено з землевласниками (землекористувачами) ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та Чепівською сільською радою (землі загального користування - вул. Кірова). Залишився лише етап присвоєнна кадастрового номеру та затвердження технічної документації із землеустрою з наданням земельної ділянки у власність, тобто необхідно завершити процедуру приватизації.

Надання у власність земельних ділянок здійснюється у порядку, визначеному ст. 118 ЗК України.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог ч.ч.1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 3.5. роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).

Відповідно до вимог пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як наслідок, за вищевикладених обставин, позивач не можемо оформити спадкові права на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняв спадщину, а тому обґрунтовано звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки, інтерес позивача не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у зв`язку із смертю ОСОБА_3 , який не встиг завершити приватизацію земельної ділянки площею 0,15 га надану йому для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиься за адресою АДРЕСА_1 , яку за життя розпочав, але не встиг завершити та отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, позивач, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, однак позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та було роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому прядку.

Враховуючи, що рішення сьомої сесії шостого скликання Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 20.05.2011 року №47/1 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі земельної ділянки у власність», яким померлому ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі земельної ділянки у приватну власність, передувало 01 січню 2013 року і правовстановлюючим документом, який за життя спадкодавець не встиг отримати був саме Державний акт, тому відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за спадкоємцем в порядку захисту спадкових прав підлягає визнанню право на завершення процедури приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я спадкоємця, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією земельної ділянки.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1223, 1225,1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , мешканцем АДРЕСА_1 право на завершення приватизації та право на одержання на його ім`я витягу з державного реєстру речових прав (про реєстрацію речового права - права власності) на земельну ділянки площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02.12.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко