ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/168/24
Позовне провадження Провадження № 2/170/70/24
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2024 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Матвійчука С.П.,

за участю:

секретаря судових засідань - Копитко І.О.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду та в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Кравчук Марини Андріївни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал») ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд", до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТзОВ «Мілоан») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 100573903, відповідно до умов якого відповідач отримав 7000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом і інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Згідно графіку сплати кредитних коштів (додаток № 1 до кредитного договору № 100573903 від 28.12.2022) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений ОСОБА_2 12.01.2023. ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит на потрібну їй суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов вказаного договору.

Укладаючи кредитний договір ОСОБА_2 та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». ОСОБА_2 підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті ОСОБА_2 , якій в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору, шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Добровільність укладення відповідачем даного договору підтверджується анкетою-заявою на кредит № 100573903 від 28.12.2022, що заповнена ОСОБА_2 .

На підставі договору відступлення прав вимоги № 96-МЛ, укладеного 28.04.2023 між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», право вимоги (згідно з реєстрами боржників) за договором споживчого кредиту № 100573903 від 28.12.2022 перейшло до останнього.

ОСОБА_2 отримані в позику кошти на час пред`явлення позову не повернула. Розрахунок заборгованості за вказаним договором був переданий позивачу від первинного кредитора.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за вказаним договором у сумі 27492 грн. 50 коп., з яких: 7000 грн. сума кредиту, 20002 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками, 490 грн. - комісія та 2422 грн. 40 коп. судового збору. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Плетенко К.Ю. зазначила, що ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 7000 грн. та відсотків за користування кредитними коштами у сумі 1102 грн. 50 коп., за період з 28.12.2022 по 12.01.2023. В іншій частині позовних вимог адвокат просила відмовити.

Адвокат Плетенко К.Ю. вказала, що ОСОБА_2 не погоджується з наданим позивачем розрахунком відсотків за користування кредитними коштами, з огляду на наступне. Так, 28.12.2022 ОСОБА_2 звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву на кредит № 100573903, згідно умов якої отримала кредит в сумі 7000 грн., строк кредиту 15 днів з 28.12.2022, дата повернення кредиту 12.01.2023, сума до повернення 8592 грн. 50 коп., проценти за користування кредитом 1102 грн. 50 коп., нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожень день строку користування кредитом. Саме такі умови кредитування надано для ознайомлення та підписано відповідачем. Разом з тим, позивачем додано до позовної заяви договір про споживчий кредит № 100573903 (індивідуальна частина), який начебто є додатком до анкети-заяви, підписаної ОСОБА_2 . Проте, наявна у матеріалах справи «індивідуальна частина договору про споживчий кредит № 100573903» ОСОБА_2 не підписана, а тому її не можна вважати складовою кредитного договору.

З огляду на те, що вказана «індивідуальна частина договору про споживчий кредит № 100573903» містить інші умови ніж анкета-заява, підписана відповідачем, зокрема щодо строку кредитування та розмір відсотків, її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 28.12.2022 шляхом підписання заяви-анкети.

Також адвокат Плетенко К.Ю. вважає, що позовні вимоги в частині стягнення комісії за кредитним договором в сумі 490 грн., не підлягають задоволенню, виходячи з того, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_4 зазначила, що нарахування заборгованості здійснювалося відповідно до умов кредитного договору № 100573903 від 28.12.2022, а саме кредит надавався загальним строком на 105 днів з 28.12.2022 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 12.01.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12.04.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник мав повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 12.01.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.04.2023.

Комісія за надання кредиту у сумі 490 грн. нараховується за ставкою 7 % від суми кредиту одноразово, в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом пільгового періоду 1102 грн. 50 коп., нараховуються за ставкою 1.05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 18900 грн., нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

В кредитному договорі № 100573903 зазначено, що позичальник не повинен сплачувати на користь кредитодавця будь які платежі, що не передбачені цим договором. Позичальник надав свою згоду на укладення кредитного договору на зазначених у ньому умовах та зобов`язувався дотримуватися умов кредитного договору. Після отримання права вимоги до відповідача, позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Тому представник позивача просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Плетенко К.Ю. в судовому засіданні просила суд позов задовольнити частково, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов представника «ФК «Кредит-Капітал» ОСОБА_3 слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 100573903, відповідно до умов якого ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 7000 грн., шляхом безготівкового переказу на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 , на строк 105 днів з 28.12.2022 до 12.04.2023, з яких 15 днів пільгового періоду та 90 днів поточного періоду.

За умовами договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1102 грн. 50 коп. (за ставкою 1.05% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом), а протягом поточного періоду 18900 грн. (за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом), комісія за надання кредиту 490 грн. (за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту).

Договір позики укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора S70322, який надіслано на номер мобільного телефону ОСОБА_2 НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТзОВ «Мілоан» про ідентифікацію. Також за умовами договору відповідач зобов`язується повернути отриману суму позики, сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. Між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 аналогічним чином підписані паспорт споживчого кредиту та анкета-заява на кредит, в яких також визначені загальні умови кредитування.

Платіжним дорученням № 56652504 від 28.12.2022 підтверджується факт отримання відповідачем ОСОБА_2 кредитних коштів у сумі 7000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості, нарахування відсотків за користування кредитом проводилося ТзОВ «Мілоан» в такому порядку:

- у період з 28.12.2022 по 12.01.2023 (15 днів пільговий період), щодня нараховано по 73 грн. 50 коп. (1.05% в день від суми кредиту), що становить 1102 грн. 50 коп.;

- у період з 13.01.2023 по 12.04.2023 (90 днів поточний період), щодня нараховано по 210 грн. (3% в день від суми кредиту), що становить 18900 грн.

Такі нарахування відсотків проведені відповідно до п. 1.5.2., п. 1.5.3., пп. 2.2.1. - 2.2.3. договору про споживчий кредит № 100573903.

Сплата комісії за надання кредиту у розмірі 490 грн., яка нараховується за ставкою 7 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, передбачена п. 1.5.1. вказаного договору.

Відтак, заборгованість ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит № 100573903 від 28.12.2022 становить 27492 грн. 50 коп., з яких: 7000 грн. - сума кредиту, 20002 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 490 грн. - комісія.

Позивач набув право вимоги до ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит № 100573903 від 28.12.2022 на підставі договору про відступлення права вимоги № 96-МЛ від 28.04.2023 укладеного між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Після відступлення права вимоги новим кредитором проценти за користування кредитом не нараховувалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України визначає, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК).

В постанові від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 Верховний Суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором під час укладення договору відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Укладений ОСОБА_2 із ТзОВ «Мілоан» договір споживчого кредиту № 100573903 від 28.12.2022 за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. ОСОБА_2 , підписавши вказаний договір, не лише погодила умови договору, але й скористалася кредитом.

Предметом даного позову є стягнення новим кредитором заборгованості за договором споживчого кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Судом встановлено, що позивач ТзОВ «ФК «Кридит-Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги № 96-МЛ, укладеного 28.04.2023 з ТзОВ «Мілоан», набув право вимоги за договором про споживчий кредит № 100573903, укладеним 28.12.2022 між ОСОБА_2 та ТзОВ «Мілоан».

Тому представник позивача підтвердила право вимагати стягнення заборгованості із відповідача.

За договором споживчого кредиту № 100573903 від 28.12.2022 позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 7000 грн.

ОСОБА_2 розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 7000 грн. визнала повністю. Також відповідач визнала відсотки у сумі 1102 грн. 50 коп. за користування кредитними коштами у період з 28.12.2022 по 12.01.2023.

Крім тіла кредиту, представник позивача просила стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у розмірі 20002 грн. 50 коп. та 490 грн. комісії.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч. 12 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16 від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється.

Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

На думку суду правомірним є нарахування позивачем у період з 13.01.2023 по 12.04.2023 (90 днів) процентів за ставкою 3% в день від суми кредиту, що становить 18900 грн., оскільки така ставка передбачена п. 1.5.3. договору споживчого кредиту, умови якого погоджені сторонами під час його підписання.

Також суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неправомірного нарахування комісії. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, включені в загальні витрати за споживчим кредитом. Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Умовами договору споживчого кредиту № 100573903 передбачена сплата комісії за надання кредиту у розмірі 490 грн., яка нараховується за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. договору). ОСОБА_2 підписавши вказаний договір погодилася на його умови та зобов`язалася їх виконати, тому суд відхиляє доводи представника відповідача про необґрунтованість нарахування комісії. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7000 грн. основного боргу, 20002 грн. 50 грн. процентів за користування кредитом та 490 грн. комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги представника ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» ОСОБА_3 суд задовольнив повністю, тому з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп. Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 3, 6, 207, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 536, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України "Про судовий збір", суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 100573903 від 28.12.2022 у сумі 27492 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто дві) грн. 50 коп., з яких: 7000 (сім тисяч) грн. - сума кредиту, 20002 (двадцять тисяч дві) грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками, 490 (чотириста дев`яносто) грн. - комісія.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 29.11.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп. 28, м. Львів, ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук