Справа № 185/5390/24
Провадження № 2/185/3289/24
27 листопада 2024 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Рожкової А.О., розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/5390/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 1992 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1094.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву де просить розглянути справу за відсутності представника та позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини нявки не повідомив, про час на місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідачем надіслано на електронну адресу суду сканована копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 12 липня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, згідно цього документу шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 195 від 12 липня 2007 року, місце реєстрації: Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції.
Також ОСОБА_2 надіслав скановану копію свого паспорту серії НОМЕР_2 , в якому на сторінці 10 є відмітки про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_4 05 вересня 1992 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, а також про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 12 липня 2007 року, також надіслано копію ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.09.2023, якою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з такиж же підстав.
Як передбачено пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Як визначено Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 909/243/18 предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем та відповідачем.
Згідно отриманих судом відомостей шлюб між сторонами, який позивачка просить розірвати, вже розірваний 12 липня 2007 року, що свідчить про відсутність предмета спору.
Тому провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає закриттю.
Проаналізував матеріали справи суд вирішує закрити провадження та застосувати до позивача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу з огляду на наступне.
20.05.2024 ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зазначає, що не подавала іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак, відповідно до ухвали Павлоградського суду Дніпропетровської області від 07.09.2023 за № 185/7852/23 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст. 143 ЦПК України).
Заходом процесуального примусу, серед інших, є штраф (ст. 144 ЦПК України).
Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, серед іншого, зловживання процесуальними правами. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України. Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків (ст. 148 ЦПК України).
Зазначені раніше у даному судовому рішенні фактичні обставини справи, які полягли у поданні позивачем повторного позову за відсутності предмету спору без зазначення нових фактичних обставин справи у сукупності із не згадуванням відомостей про вирішення даного питання судом раніше, резульатом якого було закриття провадження у справі, суд вважає зловживанням позивачем процесуальними правами метою яких було вчинити дії, які суперечать завданням цивільного судочинства.
За зловживання процесуального правами суд вирішує накласти на позивача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу розміром 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Керуючись ст. 44, 143, 144, п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Визнати зловживанням процесуальними правами подачу ОСОБА_1 повторного позову спір по якому вже було вирішено судом, тобто наявне судове рішення (ухвала), яке набуло законної сили між тими самим сторонами про той самий предмет та із тих самих підстав.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами у вигляді штрафу розміром 0,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.
Ухвала підлягає примусовому виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко