Справа № 720/2205/23
Провадження № 2/720/709/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

за участю секретаря Факащук А.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Сенс Банк», який є правонаступником АТ «Альфа Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 75432 гривні 01 копійки, посилаючись на те, що 06 жовтня 2021 року між ним і відповідачем було підписано оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501368183. Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Також умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком, протягом 30 днів з дня отримання від банку інформації. Зазначає, що банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту позичальнику, а останній своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 виникла заборгованість у розмірі 75432 гривень 01 копійок. Просив суд стягнути з відповідача на рахунок АТ «Сенс Банк» кредитну заборгованість та судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника.

Вiдповiдач в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав частково, в частині стягнення з нього комісії просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2021 року відповідач уклав із АТ «Альфа Банк» оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501368183 про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, строком на 12 місяців.

Відповідно до додатку №1 до Угоди про надання кредиту № 501368183 від 06 жовтня 2021 року надано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг.

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Згідно п.п. 2.1.1.-2.1.3. анкети-заяви підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між ним та АТ «Альфа Банк» на умовах, встановлених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі); підтвердив, що в день підписання цього Акцепту отримав примірник Договору та всіх додатків до нього; ознайомлений з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, а також надання та користування іншими послугами Банку згідно із Договором; надав згоду на договірне списання коштів із своїх рахунків; підтвердив отримання інформації згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; погодив встановлення позовної давності у 10 років за будь-якими спорами, що випливають із Договору, включаючи, але не виключно спорами щодо відшкодуванням збитків, сплати неустойок (штрафів), тощо.

Згідно п. 3 Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту, кредит надано позичальнику для власних потреб у сумі 50000 гривень, шляхом переказу коштів на рахунок відповідача, відкритий в АТ «Альфа Банк», строком на 12 місяців.

З виписки по особовим рахункам відповідача за період з 06 жовтня 2021 року по 28 лютого 2023 року, вбачається факт надання кредиту, шляхом перерахування суми кредиту 50000 гривень та наступні здійснені операції по рахунку .

Відповідно до ІІ розділу Оферти, відповідачу встановлено тип кредиту відновлювальна кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії 200000 гривень та процентну ставку, яка складає 26 % річних та інші умови кредитування.

На підтвердження надання кредиту позивач долучає меморіальний ордер № 603483786 від 06 жовтня 2021 року, згідно якого банк нарахував відповідачу 50000 гривень та встановлена процентна ставка 39.99 % річних.

Відповідно до п.п. б п. 1 оферти, банком встановлено 3.99 % від суми кредиту за обслуговування кредиту, зазначеній в оферті. Вказана винагорода може бути змінена та сплачується згідно діючих тарифів банку, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сторінці www.alfabank.ua.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 28 лютого 2023 року становить 75432 гривень 01 копійок, а саме: 35135 гривень 98 копійок - заборгованість по кредиту; 14717 гривень 28 копійок - прострочена заборгованість по відсотках; 25578 гривень 75 копійок - комісія.

Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача прострочену суму заборгованості за тілом кредиту станом на 28 лютого 2023 року у розмірі 35135 гривень 98 копійок та відсотках у розмірі 14717 гривень 28 копійок.

Вирішуючи питання щодо стягнення комісії суд виходить з наступного.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Позивачем в підпункті «б» пункту 1 оферти встановлено обов`язок позичальника сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості в терміни та в розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором, але вказаний пункт договору порушує статті 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» та є грубим порушенням чинного законодавства.

В оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту, підписаній відповідачем 06 жовтня 2021 року, відсутні відомості про те, яка саме комісійна винагорода має ним сплачуватись.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Враховуючи те, що позивачу встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 1 (б) кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту в розмірі 3.99 % від суми кредиту, є нікчемним.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 13 липня 2022 року за № 496/3134/19, яка є обов`язковою для виконання судами України.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За вказаних обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача комісії за управління кредитом слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволеної суми позову в розмірі 2001 гривні.

На підставі ст.ст. 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 625, 1049, 1054 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» суму кредитної заборгованості за кредитним договором № 501368183 від 06 жовтня 2021 року станом на 28 лютого 2023 року в розмірі 49853 (сорок дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят три) гривні 26 копійок, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 35135 гривень 98 копійок та відсотках в сумі 14717 гривень 28 копійок, а також судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 2001 гривні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.