Справа №274/2791/23
Провадження № 2-п/0274/11/24
У Х В А Л А

Іменем України

"28" жовтня 2024 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Старковим Ігорем Олександровичем про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2023 у справі №274/2791/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

в с т а н о в и в :

15.08.2024 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Старкова І.О., через підсистему Електронний суд звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, переглянути та скасувати заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2023 у справі № 274/2791/23.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він зацікавлений у збереженні сім`ї та вважає, що підстав для розірвання шлюбу немає. У них є спільна дитина, він хоче щоб дитина росла у повноцінній родині. Розірвання шлюбу не забезпечить найкращі інтереси дитини.

Крім того, вважає, що винесення заочного рішення без його участі фактично позбавило його права звернутись до суду із клопотанням про надання подружжю строку на примирення.

У частині позовних вимог про стягнення аліментів відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки вважає ці вимоги є похідними від вимог про розірвання шлюбу і у випадку примирення сторін, вимоги щодо стягнення аліментів втратять свою актуальність. Відповідач зазначає, що завжди брав участь у фінансовому забезпеченні сім`ї, ніколи не відмовлявся від своїх обов`язків утримувати дружину та дитину.

Крім того, зазначає, що він під час винесення рішення та на даний час перебуває на службі у ЗСУ, проте під час розгляду справи питання про зупинення провадження судом не вирішувалось.

У зв`язку з тим, що відповідач не знав про наявність спору та не міг з`явитись у судове засідання і надати відзив, скористатись іншими правами наданими стороні у справі, просить заочне рішення від 21.07.2023 скасувати.

Представник відповідача адвокат Старков І.О. копію заочного рішення суду отримав 14.08.2024. Відомостей про отримання копії заочного рішення відповідачем матеріали справи не містять.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Таким чином, наявні підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 16.09.2024 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Старков І.О. через підсистему Електронний суд на адресу суду скерував заяву, в якій просить розглянути питання про скасування заочного рішення від 21.07.2023 у справі № 274/2791/23 без його участі та участі відповідача.

Представник позивачки адвокат Сікорська І.С. через підсистему Електронний суд на адресу суду скерувала заяву, в якій просить відкласти розгляд заяви для підготовки відзиву та направити справу на розгляд до Центрального суду міста Миколаєва.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, відсутні законні підстави для направлення даної заяви для розгляду до іншого суду.

Дослідивши доводи заяви про перегляд заочного рішення та долучені документи, суд доходить висновку про відмову в її задоволенні із таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликається до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Із матеріалів цивільної справи № 274/2791/23 вбачається, що оскільки за відомостями Єдиного державного демографічного реєстру інформація про реєстрацію місця проживання відповідача відсутня, відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд шляхом публікації оголошення про виклик на вебпорталі судової влади України (а.с. 17,19).

Таким чином, про судовий розгляд відповідач був повідомлений належним чином.

Оскільки до заяви про перегляд заочного рішення відповідач долучив докази про те, що він із 01.06.2019 по даний час проходить військову службу та зважаючи на воєнний стан у державі, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання із поважних причин, а також із поважних причин не подав відзив на позовну заяву.

Проте, як визначає ст. 288 ЦПК України, для скасування заочного рішення мають існувати одночасно такі умови: докази, на які посилається заявник, мають істотне значення для правильного вирішення справи; відповідач не з`явився в судове засідання із поважних причин, а також із поважних причин не подав відзив на позовну заяву.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач не вказав про докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Фактично доводи заяви зводяться до того, що відповідач не погоджується із заочним рішенням, вважаючи, що шлюб можливо зберегти.

Разом із тим, позивачка ОСОБА_3 під час розгляду справи наполягала на розірванні шлюбу. Після подання 15.08.2024 заяви ОСОБА_1 позивачка не вказувала про можливість примирення між сторонами та можливість збереження шлюбу.

На обґрунтування скасування рішення в частині вимог про стягнення аліментів, відповідач вважає ці вимоги є похідними від вимог про розірвання шлюбу та вказав, що він добровільно утримує дітей.

Проте суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення аліменітв не є похідними від позовних вимог про розірвання шлюбу.

Крім того, доказів, що між сторонами відсутній спір щодо стягнення аліментів та доказів на підтвердження факту добровільного утримання позивачем дітей, до заяви не долучено.

За такого, оскільки не встановлено усіх умов, визначених ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення належить відмовити.

Суд зазначає, незгода із заочним рішенням не може бути підставою для скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, оскільки суд не може переоцінювати докази. Перевіряти ж законність рішення суду першої інстанції у компетенції суду апеляційної (касаційної) інстанції.

Скасування заочного рішення без наявності до того законних підстав недопустиме та порушуватиме принцип правової визначеності.

Керуючись статтями 258, 261, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2023 у справі №274/2791/23.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.07.2023 у справі №274/2791/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення у справі може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з постановлення цієї ухвали.

Суддя І.Ю. Хуторна