УХВАЛА

27 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 552/1759/19

провадження № 61-15724ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 липня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі за позовом Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа від 18 вересня 2019 року № 552/1759/19, виданого Київським районним судом м. Полтави у справі № 552/1759/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, за яким ОСОБА_1 зобов`язано повернути малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 липня 2023 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року, у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 липня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню, може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення у постанові Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року про можливість її оскарження в касаційному порядку є помилковим та не може бути підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме вимогам статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 18 липня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі за позовом Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про забезпечення повернення малолітньої дитини відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник