Справа № 385/1600/24
Провадження № 2/385/649/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого - судді Венгрина М. В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у приміщенні суду, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та інших її учасників, й без проведення судового засідання, на підставі наявних у ній матеріалів, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи

28.10.2024 представником позивача - адвокатом Павленком С. В. через підсистему Електронний суд подано позов до ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за Кредитним договором № 211215-017 від 15.12.2021 станом на 15.12.2023 у розмірі 97366,87 грн,суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40грнта витрат на правову допомогу в розмірі 7000 гривень.

Представник ТОВ «Кредитсервіс» позов обґрунтував наступним.

15 грудня 2021 року між ТОВ «Кредитсервіс» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 21215-017. ТОВ «Кредитсервіс» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит на умовах передбачених договором.

Відповідачка не надала своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконала.

На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Кредитсервіс», тому останнє вимушені з даним позовом звернутися до суду.

Також в позові зазначено, що між ТОВ «Кредитсервіс» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» укладено договір про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023. На виконання умов визначених вказаним договором складено Акт № 3 приймання передачі наданої правової допомоги, де вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням її вартості, тому на підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченої позивачем правничої допомоги за підготовку та направлення позовної заяви до суду та представництва інтересів позивача у суді у розмірі 7000 грн.

Відповідачка правом подання відзиву не скористалась.

Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від її сторін та інших учасників до суду не надходило.

Заяви та клопотання учасників справи

Будь-яких заяв чи клопотань від сторін цієї справи та інших її учасників, котрі б залишалися не вирішеними у визначеному чинним ЦПК України порядку, до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали

Оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, було вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи відповідачки. Так, згідно сформованої з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді № 870890 від 28.10.2024, відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 29.20.2024, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки, яка не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження, у межах визначеного ст. 275 ЦПК України строку, тобто не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження, у приміщенні Гайворонського районного суду Кіровоградської області, без проведення судового засідання, за наявними у цій справі матеріалами. З-поміж іншого, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, до якого слід додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу. Запропоновано позивачу у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву на позов подати до суду відповідь на відзив, до котрої слід додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються пояснення, аргументи і міркування що наведені відповідачкою та документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів відповідачці.

Розгляд даної справи в порядку спрощеного провадження не суперечить вимогам ст. 274 ЦПК України.

Суд взяв до уваги, що відповідачці вручено копію ухвали від 29.10.2024 відповідно до положення п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

При зазначенні дати ухвалення судового рішення та вказанні в резолютивній частині дати складання повного тексту судового рішення судом враховано висновок викладені в постанові ОП ВС від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, за яким у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергу, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів

Судом встановлено, що 15.12.2021 ОСОБА_1 та ТОВ Кредитсервіс укладено Договір про надання кредиту № 211215-017 (а.с. 12-14), за умовами якого отримала кредит у розмірі 35000,00 грн на строк 730 днів. Сторгни домовились про те, що погашення кредиту відбувається шляхом внесення 24 щомісячних платежів, які підлягають сплаті до 15 числа місяця. При видачі кредиту стягується одноразова комісія в сумі 2625,00 грн. Плата за користування кредитом - 8,5 %, сума щомісячного платежу 4433,33 грн, орієнтовна вартість кредиту 106,400, 32 грн. В договорі містяться анкетні дані, адреси реєстрації та проживання позичальниці (відповідачки), номер її кредитної картки та банківського рахунку, зазначені її номер телефону та адреса електронної пошти. Договір підписаний сторонами, зокрема відповідачкою ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором R99838.

Згідно п.п.1 1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі вказаному у договорі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Кредит надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника.

Відповідно до п. 1.2 договору, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок Позичальника.

В пункті 3.1 договору, Договір набуває чинності і діє 10 років з моменту укладення, але в будь-якому випадку, до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором.

В розділі 2 Договору зазначено, що за користування кредитом позичальник виплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені в Графіку платежів.

Також згідно п.п. 4.4.2. п. 4 договору, позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.

Графіком платежів за договором № 211215-017 від 15.12.2021 сторонами узгоджено порядок платежів за кредитним договором, останній - 15.12.2023, що відповідає вищевказаним умовам Кредитного договору (а.с. 14 зворот - 16). Такий теж містить відмітку про підписання сторонами, зокрема відповідачкою ОСОБА_1 - електронним підписом одноразовим ідентифікатором R99838.

Укладення кредитного договору підтверджується довідкою від 15.12.2023, виданою ТОВ Кредитсервіс, яка узгоджується з іншими дослідженими судом доказами - кредитним договором, графік платежів, паспортом споживчого кредиту (а.с. 25) та містить інформацію про те, що ідентифікація ОСОБА_1 здійснювалась в інформаційно - телекомунікаційній системі https://recredit/ua, підписання договору здійснювалось одноразовим ідентифікатором R99838, що відправлявся на номер телефону НОМЕР_1 15.12.2021.

Тобто кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи вебсайтуhttps://recredit.uaта підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із ст.6,627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, що пропонується для клієнта ОСОБА_1 , що підписаний відповідачкою ОСОБА_1 - електронним підписом одноразовим ідентифікатором R99838, їй було надано даний документ 15.12.2021 для ознайомлення (а.с. 16 зворот - 17).

З платіжної інструкції № 2774 від 15.12.2021 вбачається, що 15.12.2021 ТОВ Кредитсервіс було перераховано 32375,00 грн на рахунок ОСОБА_1 кредитних коштів згідно договору № 211215-017 від 15.12.2021 за вирахуванням комісії за оформлення в розмірі 2625,00 грн (а.с. 33). Міститься відмітка АТ Інкомбанк про проведення платежу банком 15.12.2021.

З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 211215-017 від 15.12.2021 ОСОБА_1 , вбачається, що її заборгованість за даним кредитним договором складає 97366,87 грн, з яких 34204,35 грн - заборгованість за сумою кредиту, 63162,52 грн - заборгованість за процентами (а.с. 24).

Сума заборгованості також підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором № 211215-017 від 15.12.2021 (а.с. 34-35), з якого також вбачається, що відповідачкою було сплачено за кредитним договором по 4100 грн 10.01.2022 та 09.02.2022.

Позивач звертався до відповідачки з досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості від 20.12.2023, яка була залишена нею без реагування (а.с. 31).

Вказані докази суд вважає належними, допустимими, такими, що доповнюють один одного та доводять надання позивачем відповідачці кредиту та невиконання відповідачкою умов договору щодо погашення заборгованості.

Суд вважає доведеним позивачем розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1 , погоджується з наданим позивачем розрахунком, який відповідає умовам договору, щодо порядку нарахування, строку, виду та розміру платежів, тощо, та не спростований відповідачкою, яка не надала суду заперечень та свого розрахунку.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн, що відповідає ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір, які відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 адвокатом адвокатського об`єднання «Правовий діалог» (а.с.36-41).

Позивач сплатив на користь адвоката 7 000,00 грн за надання правової допомоги, що підтверджується актами приймання-передачі правової допомоги (а.с. 44-45).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Від відповідачки клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням зазначених обставин, необхідно стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Кредитсервіс» витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.

Керуючись ст. 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Л. Каденюка, 23, )до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» суму заборгованості за Кредитним договором № 21215-017 від 15.12.2021 за період із 15.12.2021 по 15.12.2023 у розмірі 97366,87 грн, 2422,40 грн сплаченого судового збору та 7000,00 витрат на правничу допомогу, а всього 106789 (сто шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн 27 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 02.12.2024.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН

Дата документу 29.11.2024