КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/3589/24 Головуючий у 1 інстанції: Панченко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»(далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 20 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8153843. За умовами договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 15 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих передбачених договором штрафних санкцій. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач ОСОБА_1 не виконав умов кредитного договору і має заборгованість. 30 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір про відступлення прав вимоги №89-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем кредитним договором № 8153843 від 20 жовтня 2022 року. До ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги заборгованості в сумі 54 675,00 грн.,з яких: 15 000,00 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту,38 925,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками,750,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 наявну заборгованість.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»заборгованість за кредитним договором № 8153843 від 20 жовтня 2022 року в сумі 54 675,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що прийняття рішення на основі паперової копії електронного доказу, а саме, кредитного договору, не відповідає положенням ст.ст. 77-79, 95, 100 ЦПК України, ст. 1055 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та принципу безпосереднього дослідження доказів судом. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало доказів того, що йому був наданий примірник кредитного договору та додаток до нього, а тому цей договір не є підставою виникнення прав та обов`язків споживача кредитних послуг. Зазначені в копії кредитного договору умови не відповідають тим, що містяться у анкеті-заяві. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надано жодних доказів реєстрації його в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті ТОВ «Мілоан» та ідентифікації особи, яка заповнила заявку на видачу кредиту. Матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «Мілоан» зобов`язань надати кредит. Позивач не надав первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу кредитних коштів на його рахунок. Надана позивачем копія платіжного доручення № 85175131 від 20 жовтня 2022 року не відповідає затвердженій постановою Правління Національного банку України формі, не містить штампу банка та, на його думку, була спеціально виготовлена для подання до суду.

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору про споживчий кредит № 8153843 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит в сумі 15 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором, загальним строком на 105 днів. В договорі зазначено, що він укладений у електронній формі та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором F90772.

До договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» додало копію анкети-заяви на кредит №8153843 від 20 жовтня 2022 року, копію вказаного договору, копію графіку платежів за договором від 20 жовтня 2022 року, паспорта споживчого кредиту від 20 жовтня 2022 року.

30 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги №89-МЛ. Згідно витягу реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30 січня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 8153843 від 20 жовтня 2022 року.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» порушило питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про споживчий кредит № 8153843 від 20 жовтня 2022 року, яка за наданим ним розрахунком становить 54 675,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 38 925,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 750,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», але колегія суддів не може погодитися з ухваленим рішенням суду.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження законності позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало копію договору про споживчий кредит № 8153843 від 20 жовтня 2022 року,копію графіку платежів за договором від 20 жовтня 2022 року, паспорта споживчого кредиту від 20 жовтня 2022 року, а також копію анкети-заяви на кредит №8153843 від 20 жовтня 2022 року. У договорі зазначено, що вони укладені у електронній формі та підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 14-22).

Разом з тим, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало суду належних та допустимих доказів надсилання електронного повідомлення на укладення електронного договору, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, реєстрації, створення особистого кабінету та проведення ідентифікації ОСОБА_1 при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

До позову ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» долучило довідку ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, яка підтверджує, що ОСОБА_1 , з яким укладено кредитний договір № 8153843 від 20 жовтня 2022 року ідентифікований. Акцепт договору підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікаторомF90772, час відправки ідентифікатора: 20 жовтня 2022 року о 20:59:33, номер телефону : НОМЕР_1 (а.с. 24). Але вказана довідка була сформована самим кредитодавцем ТОВ «Мілоан» і не може вважатися безспірним доказом проведення ідентифікації ОСОБА_1 при укладенні договору.

Колегія суддів також враховує наявність розбіжностей у зазначенні даних про підписання договору в копії анкети-заяви на кредит №8153843 від 20 жовтня 2022 року та в договорі про споживчий кредит № 8153843 від 20 жовтня 2022 року. Так, в договорі вказано, що він підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 20 жовтня 2022 року о 20:59. Тоді як в анкеті-заяві зазначено час підписання договору 20 жовтня 2022 року о 07:59 (а.с. 14, 15).

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало суду належних та допустимих доказів надання ОСОБА_1 кредиту за договором про споживчий кредит № 8153843 від 20 жовтня 2022 року. Позивач надав копію платіжного доручення 85175131 від 20 жовтня 2020 року на суму 15 000,00 грн., яке підписаного посадовою особою ТОВ «Мілоан» з прикладенням печатки товариства (а.с. 23).

Разом з тим, копія вказаного платіжного доручення не може вважатися належним доказом надання ОСОБА_1 кредиту на підставі вказаного договору, оскільки вона не відповідає за формою та змістом вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції. Надана ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» копія платіжного доручення 85175131 від 20 жовтня 2020 року не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення платежу.

В матеріалах справи відсутні докази, що рахунок, на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів, належить саме ОСОБА_1

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу коштів на рахунок ОСОБА_1 на підставі договору про споживчий кредит № 8153843 від 20 жовтня 2022 року, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідних рахунків відповідачу.

Суд першої інстанції помилково вважав доведеним ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» проведення ТОВ «Мілоан» ідентифікації ОСОБА_1 при укладенні договору та надання ОСОБА_1 кредиту за вказаним договором про споживчий кредит. А тому рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 4542,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 4542,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.