ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Чернівці

справа № 713/3120/23

провадження №22-ц/822/865/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою від 18.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

31.07.2024 року відповідачка ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна в натурі.

20.08.2024 року відповідачка ОСОБА_1 надала суду клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову, оскільки вважає, що пропустила його з незалежних від її волі причин в ухвалі про відкриття провадження суд не роз`яснив право на подання зустрічного позову та скористалась юридичними послугами особи, яка виявилася не адвокатом.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2024 року у поновленні пропущеного строку для пред`явлення зустрічного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 повернуто відповідачці.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2024 року, вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом та направити справу до суду першої інстанції для прийняття зустрічного позову до розгляду в одному провадженні із первісним позовом ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку, в клопотанні посилалась на те, що в ухвалі суду від 18.10.2023 року про відкриття провадження за позовом ОСОБА_2 їй не було роз`яснено в повній мірі процесуальні права передбачені ЦПК України, зокрема її процесуальне право подати зустрічний позов. А також посилається на те, що в неї не було представника.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою від 18.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено на адресу відповідачки ОСОБА_1 , яку вона отримала 26.10.2023 року.

20.11.2023 року, тобто з пропуском встановленого судом строку відповідач подала відзив на позов, доказів надіслання якого іншим учасникам не надала.

25.06.2024 року позивач ОСОБА_2 подав позов у новій редакції, копію якого того ж дня надіслав відповідачці.

31.07.2024 року, тобто з пропуском встановленого судом п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву, відповідачка ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна в натурі, копію якого того ж дня надіслала позивачу.

20.08.2024 року відповідачка ОСОБА_1 надала суду клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову, який отримала 29.06.2024 року, оскільки вважає, що пропустила його з незалежних від її волі причин в ухвалі про відкриття провадження суд не роз`яснив право на подання зустрічного позову та скористалась юридичними послугами особи, яка виявилася не адвокатом.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши суддю-доповідача, сторону апелянта, обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Виходячи з приписів ст. ст. 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом. Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно положень ч. ч. 2,3 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 910/2987/18 взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто підстави їх виникнення є такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених ч. 1 цієї статті, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. ч. 1, 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За положеннями ч.4 ст. 124 ЦПК України, перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог ч.1, ч.2 ст. 193 цього кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Як вбачається за матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачка ОСОБА_1 отримала 26.10.2023 року.

20.11.2023 року, тобто з пропуском встановленого судом строку подала відзив на позов, доказів надіслання якого іншим учасникам не надала.

25.06.2024 року позивач ОСОБА_2 подав позов у новій редакції, копію якого того ж дня надіслав відповідачці.

31.07.2024 року, тобто з пропуском встановленого судом п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву, відповідачка ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна в натурі, копію якого того ж дня надіслала позивачу.

20.08.2024 року відповідачка ОСОБА_1 надала суду клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову, який отримала 29.06.2024 року оскільки вважає, що пропустила його з незалежних від її волі причин в ухвалі про відкриття провадження суд не роз`яснив право на подання зустрічного позову та скористалась юридичними послугами особи, яка виявилася не адвокатом.

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви та повертаючи її відповідачці, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час подання нею зустрічного позову - 31.07.2024 року закінчився строк для подання відзиву на позов, а отже і строк для подання зустрічного позову, що згідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України є підставою для повернення зустрічної позовної заяви. При цьому, суд першої інстанції виходив з відсутності у матеріалах справи належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду з зустрічним позовом.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи, якими безспірно встановлено дату отримання ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі - 26.10.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та дату її звернення до суду з зустрічною позовною заявою - 31.07.2024 року, що підтверджує подачу зустрічної позовної заяви з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України, що згідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України є підставою для її повернення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в ухвалі про відкриття провадження суд не роз`яснив право на подання зустрічного позову, а також на те, що вона скористалась юридичними послугами особи, яка виявилася не адвокатом, не є поважними причинами пропуску строку встановлено для подачі зустрічного позову.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що відлік строку на подання відзиву на позовну заяву та, відповідно, подання зустрічної позовної заяви пов`язується з постановленням ухвали про відкриття провадження в справі, а не зі зміною підстав позову, збільшенням чи зменшенням позовних вимог.

Колегія суддів також ураховує, що повернення зустрічного позову не позбавляє особу права пред`явити позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 1 листопада 2024 року.

Судді І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

О.О. Одинак