Справа № 369/9570/24
Провадження № 2/369/6007/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу

№ 369/9570/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ТДВ СК «Кредо» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Відповідача про стягнення відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2023 року о 20 годині 33 хвилин в с. Святопетрівське (Академгородок) Т-10-12 Відповідач керуючи автотранспортним засобом марки Ford skorpio д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався зустрічному напрямку під керуванням Позивача.

В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що, тим самим, завдало позивачу матеріальної шкоди.

Таким чином, відповідач порушив вимоги п. 11.3, 11.4 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

29.01.2024 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/752/24 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набрала законної сили.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена в ТДВ СК «Кредо».

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ТДВ СК «Кредо», з якою було укладено Відповідачем Договір цивільно-правової відповідальності.

Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ СК «Кредо», остання на підставі заяви позивача здійснила часткове відшкодування спричиненого матеріального збитку, у розмірі 156 800, 00 грн.(з вирахуванням франшизи у розмірі 3 200,00 грн), що підтверджується листом Страхової компанії від 22.04.2024 № 868.

З актів виконаних робіт № 6294 від 24.02.2024 р. та № 6858 від 24.02.2024 вбачається, що загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Avalon склала 201 850, 00 грн. Оплата робіт підтверджується квитанціями від ФОП ОСОБА_3 (товарними чеками).

Різниця між вартістю матеріального збитку, завданого як власнику автомобіля марки Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , та страховим відшкодуванням, виплаченим ТДВ СК «Кредо», складає - 45 050,00 грн. (201 850,00 грн. - 156 800,00 грн.).

Отже, позивачем понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, а ніж отримане страхове відшкодування.

Таким чином, 45 050,00 грн. це витрати, які позивач змушений зробити для відновлення свого автомобіля, тобто реальні збитки.

На підставі вище наведеного, позивач просив суд, стягнути з відповідача на його користь 45 050,00 грн. як різницю між фактичним розміром спричиненого матеріального збитку та страховою виплатою, а також витрати на юридичні послуги та понесені судові витрати.

06.06.2024 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі № 369/9570/24, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 26.09.2024 року.

26.09.2024 року відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені у визначений чинним законодавством порядку. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.Розгляд справи було перенесено на 26.11.2024 року.

26.11.2024 року відповідач та третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

26.11.2024 року представником позивача через канцелярію суду зареєстровано клопотання про здійснення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення за згодою позивача.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наведених нижче підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.01.2024 року у справі № 369/752/24 ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 850,00 грн. в дохід держави.

Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ СК «Кредо», що підтверджується копією полісу № НОМЕР_3 , який був чинним на час ДТП, остання на підставі заяви позивача здійснила часткове відшкодування спричиненого матеріального збитку у розмірі 156 800,00 грн.

Згідно Актів виконаних робіт № 6294 від 24.02.2024 р. та № 6858

від 24.02.2024 загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Avalon склала - 201 850, 00 грн. Оплата робіт підтверджується квитанціями від

ФОП ОСОБА_3 (товарними чеками).

Вартість матеріального збитку завданого власнику Toyota Avalon, державний номерний знак НОМЕР_2 на момент проведення дослідження складає 201 850,00 грн.

Різниця між вартістю матеріального збитку, завданого як власнику автомобіля марки Toyota Avalon д.н.з. НОМЕР_2 , та страховим відшкодуванням, виплаченим ТДВ СК «Кредо», складає - 45 050,00 грн. (201 850,00 грн. - 156 800,00 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 згаданої статті збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з частиною 2 згаданої статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки позивач звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди.

Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу - 45 050,00 грн різницю між фактичним розміром спричиненого матеріального збитку та страховою виплатою.

Розв`язуючи вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн., суд виходить з норм статті 137 ЦПК України, відповідно до яких витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави та за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги № б/н від 12.04.2024 року з адвокатом Мельниченко Ю.А., до вказаного договору з визначенням переліку послуг, їх вартості, акт прийняття-передачі наданих послуг від 10.05.2024р. з детальним переліком наданих послуг та їх вартістю на загальну суму, в розмірі 10 000,00 грн., що суд приймає як належні та допустимі докази розміру понесених витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим такі витрати за ст. 141 ЦПК України належить віднести на рахунок відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Закону України Про страхування, ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. ст. 11, 22, 512, 514, 993, 1166, 1191 ЦК України , ст. ст. 4, 5, 10, 12, 81, 89, 133, 141, 223, 265, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ТДВ СК «Кредо» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на ремонт автомобіля, в розмірі - 45 050,00 грн (сорок п`ять тисяч п`ятдесят гривень 00 коп.), вартість юридичних послуг, в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) та вартість сплаченого судового збору, в розмірі - 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 02.12.2024 року.

Суддя А.В. Янченко