Справа №707/3138/24
Провадження №2/707/1386/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.

законного представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника законного представника

позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Білозірського ліцею-опорного закладу загальної середньої освіти Білозірської сільської ради про скасування наказу, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом Білозірського ліцею-опорного закладу загальної середньої освіти Білозірської сільської ради про скасування наказу, посилаючись на наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина навчається в Білозірському ліцеї опорний заклад загальної середньої освіти Черкаського району Черкаської області в 9 класі. Згідно з наказом директора Білозірського ліцею від 07.10.2024 року № 114 тимчасово відсторонено ОСОБА_3 , ученицю 9-Б класу, від очної (денної) форми здобуття базової середньої освіти в закладі з 08.10.2024 до надання довідки про проведення профілактичних щеплень або висновку ЛКК. Позивачка вказаний наказ вважає неправомірним та таким, який підлягає скасуванню, оскільки ліцей не є дитячим закладом в розумінні ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», тому заборона відвідувати навчальний процес є протиправною, а вказаний наказ порушує права та інтереси дитини щодо доступності освітніх послуг. Вказує, що після попереднього щеплення у 2023 році її донька отримала ряд ускладнь зі здоров`ям. За таких обставин ОСОБА_1 звернулася до суду та просить скасувати наказ від 07.10.2024 № 114 Білозірського ліцею «Про відсторонення ОСОБА_4 учениці 9-Б класу» та допустити ОСОБА_3 до очної (денної) форми здобуття базової середньої освіти.

1.2. Директор Білозірського ліцею надала до суду письмові заперечення, які суд вважає письмовими поясненнями по справі. У цьому документі вказано, що наказ про відсторонення позивачки є законним, оскільки для закладу освіти створення безпечного середовища є пріоритетом. Заборона відвідувати заклади освіти не щепленим дітям визначається нормами чинного законодавства. При цьому право дітей на освіту не порушується, оскільки для таких дітей встановлені альтернативні способи отримання освіти.

1.3. В судовому засіданні законний представник позивачки та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які викладені у позові. Законний представник (мати) позивачка також пояснила, що її донька ОСОБА_5 отримала погіршення стану здоров`я після щеплень, проходить лікування з січня 2024 року. Станом на час відсторонення її від занять у школі Єлизавета не мала щеплень від поліоміеліту, дифтерії та правця. За альтернативною формою її донька зараз не навчається, проте виконує домашні завдання. Імунолог в лікарні сказав, що для того, щоб встановити можливість/неможливість проведення щеплень дитині, треба зробити дитині дообстеження у вигляді аналізів, прийняття ліків. Однак, вона відмовилася від дообстеження дитини, оскільки імунолог не надав конкретної інформації про процедури, які будуть проводитися щодо дитини.

Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була, у письмових запереченнях просила розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.11.2010, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

2.2. Наказом директора Білозірського ліцею опорного закладу загальної середньої освіти Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 07.10.2024 № 114 вирішено тимчасово відсторонити ОСОБА_3 , ученицю 9-Б класу, від очної (денної) форми здобуття базової середньої освіти в закладі з 08.10.2024 до надання довідки про проведення профілактичних щеплень або висновку ЛКК.

Вищевказаним наказом також доручено заступнику директора з навчально-виховної роботи організувати альтернативну форму здобуття загальної середньої освіти згідно зі статтею 9 Закону України «Про освіту» за наявності заяви батьків.

З відповіді на адвокатський запит Білозірського ліцею опорного закладу загальної середньої освіти Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 01.10.2024 № 180, вбачається, що вказаний заклад функціонує на підставі Статуту як заклад освіти, тому право дитини на очну (денну) форму здобуття базової середньої освіти в закладі за відсутності довідки про проведення профілактичного щеплення або висновку ЛКК може бути тимчасово обмежене з огляду на суспільні інтереси.

2.3. Відповідно до консультаційних висновків спеціалістів Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 06.05.2024, 24.09.2024, 21.02.2024, 15.01.2024 ОСОБА_3 встановлено діагнози: гіперкінетичний синдром, тривожний розлад, гіперкінези невротичні, порушення сну, імунізація не проведена з інших причин. Будь-які посилання на можливість/неможливість проведення щеплень ОСОБА_3 у вказаних висновках відсутня.

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Згідно з ч. 4 ст. 49 Конституції України держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя.

3.2. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про освіту» кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової перед вищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про освіту» особа має право здобувати освіту в різних формах або поєднуючи їх. Основними формами здобуття освіти є: - інституційна (очна (денна, вечірня), заочна, дистанційна, мережева); - індивідуальна (екстернатна, сімейна (домашня), педагогічний патронаж, на робочому місці (на виробництві);- дуальна.

При цьому, відповідно до ст. 53 вказаного Закону здобувачі освіти мають право на безпечні та нешкідливі умови навчання, утримання і праці, а також зобов`язані відповідально та дбайливо ставитися до власного здоров`я, здоров`я оточуючих, довкілля.

3.3. Згідно зі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про освіту» та Положення про ліцей, затвердженого постановою КМУ від 11.10.2021 №1062, ліцей є закладом загальної середньої освіти, що забезпечує здобуття профільної середньої освіти.

Ліцей у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», іншими актами законодавства, рішеннями (розпорядженнями) засновника (засновників) або уповноваженого ним (ними) органу (посадової особи), цим Положенням та власними установчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про повну загальну середню освіту»заклад освіти створює безпечне освітнє середовище з метою забезпечення належних і безпечних умов навчання, виховання, розвитку учнів, а також формує у них гігієнічні навички та засади здорового способу життя.

3.3. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», громадяни України зобов`язані піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян, у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюку, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Особам, які не досягли п`ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об`єктивно інформованих батьків або інших законних представників цих осіб. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров`я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом. Довідка видається на підставі медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями. Дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячого закладу не дозволяється. У разі якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням установлених строків у зв`язку з медичними протипоказаннями, при благополучній епідемічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його.

Згідно з пунктом 1 Календаря профілактичних щеплень в Україні, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 № 595 зі змінами та доповненнями, Календар профілактичних щеплень в Україні (далі - Календар) - нормативно-правовий акт центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, яким встановлюються перелік обов`язкових профілактичних щеплень та оптимальні строки їх проведення. Цей Календар включає обов`язкові профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на дифтерію, кашлюк, кір, поліомієліт, правець, туберкульоз. Інші обов`язкові щеплення встановлюються відповідно до цього Календаря для груп населення: за віком; щеплення дітей з порушенням цього Календаря; щеплення ВІЛ-інфікованих осіб; за станом здоров`я; щеплення дітей після алло/ауто-ТСГК (трансплантація стовбурових гемопоетичних клітин); щеплення на ендемічних і ензоотичних територіях та за епідемічними показаннями.

Вищевказаний календар містить у розділі ІІ вказівку на те, що у віці 6 років дитині мають проводитися, зокрема, щеплення проти дифтерії, правця, поліомієліту, а у 14 років ще одне щеплення проти поліомієліту.

3.4. Верховний Суд у своїй постанові від 08.02.2021 у справі № 630/554/19 зазначив, що індивідуальне право (інтерес) відмовитися від щеплення матір`ю дитини при збереженні обсягу прав дитини на здобуття освіти, протиставляється загальному праву (інтересу) суспільства, інших батьків та їх дітей, які провели у встановленому державою порядку щеплення, зокрема перед направленням дітей до навчального закладу для здобуття освіти. Внаслідок встановлення такого балансу досягається мета - загальне благо у формі права на безпеку та охорону здоров`я, що гарантовано статтями 3, 27 та 49 Конституції України.

Європейський суд з прав людини висловлював думку, що обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи. Порушення фізичної недоторканості заявника можна вважати виправданим дотриманням цілей охорони здоров`я населення та необхідністю контролювати поширення інфекційного захворювання (у справі «Соломахін проти України»від 15 березня 2012 року, заява № 24429/03).

Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим.

Держава, встановивши заборону відвідувати навчальний заклад дитиною, яка не має профілактичних щеплень, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі і самої нещепленої дитини.

Отже, право дитини позивача на освіту у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач не дотрималась календаря обов`язкових щеплень і відмовилась від щеплення дитини.

Поняття «дитячий заклад» у статті 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» є узагальнюючим і включає в себе виховний, навчальний та оздоровчий заклади.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що рішення про проведення щеплень дітям у віці до п`ятнадцяти років приймають їх батьки. Питання відвідування загальноосвітнього навчального закладу дітьми, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, вирішується індивідуально за рішенням лікарсько-консультативної комісії.

Мати неповнолітньої ОСОБА_3 не провела своєї дитині обов`язкових щеплень від дифтерії, правця та поліомієліту, що було визнано нею в судовому засіданні. В обґрунтування такої позиції мати дитини вказує, що після попереднього щеплення загальний стан здоров`я її доньки погіршився.

Перш за все, суд звертає увагу на те, що позивачка не надала доказів того, що вона зверталась до лікарсько-консультативної комісії для отримання висновку, згідно з яким дитина, що не має щеплень, може відвідувати навчальний заклад, а консультаційні висновки спеціалістів, які додані до позовної заяви, не підтверджують погіршення стану здоров`я дитини саме внаслідок проведення щеплень, а також не підтверджують наявності протипоказань дитині до проведення щеплень.

Посилання матері дитини щодо порушення прав та інтересів її дитини при вирішенні питання щодо доступності освітніх послуг не є переконливими, оскільки для дітей, які не можуть відвідувати заклад освіти за відсутності щеплень, встановлені альтернативні способи отримання освіти та продовження навчання в тому числі в навчальному закладі, однак позивач таке право шляхом звернення із відповідною заявою до навчального закладу не реалізувала.

Крім того, суд враховує, що у даній справі індивідуальне право відмовитися від щеплення матір`ю дитини при збереженні обсягу прав дитини на здобуття освіти, протиставляється загальному праву інших батьків та їх дітей, які провели щеплення, як перед направленням дитини для здобуття освіти, так і під час навчання відповідно до календарю щеплень, з метою досягнення загального блага у формі права на охорону здоров`я, що, крім іншого, гарантовано статтями 3, 27, 49 Конституції України.

Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими і тому втручання у право нещепленої дитини на освіту є виправданим.

Неспроможним також є аргумент представника матері дитини про те, що ліцей не є дитячим закладом в розумінні статті 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Суд зазначає, що поняття «дитячий заклад» у вказаній статті є узагальнюючим і включає в себе виховний, навчальний та оздоровчий заклади. Ліцей безсумнівно є навчальним дитячим закладом, де неповнолітні діти здобувають загальну середню освіту.

4.2. З таких обставин, суд приходить до висновку про те, що керівник навчального закладу в даному випадку діяв правомірно та в межах законодавства прийняв рішення про тимчасове відсторонення ОСОБА_3 від занять, а тому суд не вбачає підстав для скасування наказу про відсторонення від освітнього процесу та задоволення позовних вимог.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позову в інтересах малолітньої особи.

Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Білозірського ліцею-опорного закладу загальної середньої освіти Білозірської сільської ради про скасування наказу.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02 грудня 2024 року.

Суддя Д. Б. Баронін