Провадження № 2-о/127/837/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 із заявою до суду звернулася ОСОБА_1 , яка просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 та встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов?язки строком на 6 (шість) місяців: заборонити ОСОБА_1 наближатися на відстань 100 м та перебувати в місці проживання (перебування) заявниці за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв?язку, особисто і через третіх осіб. Мотивувала заявлені вимоги тим, що з 2004 по 2024 роки ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_1 , за період шлюбу та після розірвання шлюбу вона піддавалася психологічному та фізичному насиллю зі сторони чоловіка, у зв`язку з цим вона була змушена звертатися до органів поліції. Дані звернення не дали результату це і стало причиною звернення з заявою про видачу обмежувального припису.

Ухвалою суду від 29.11.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявниця не прибула, суду надала заяву згідно якої просила розгляд справи здійснити у її відсутність, заявлені вимоги підтримала.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд дослідивши надані докази установив, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 року, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 14.02.2024 року розірвано.

Заявниці на праві власності належить квартира по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_3 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2024 визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з постанови суду випливає, що 11.08.2024 о 22:25 год, перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашне насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та застосовував до неї фізичну силу, чим міг спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілої, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУПАП.

Терміновими заборонними приписами від 16.07.2024 та 11.08.2024 виданими інспекторами СПДН ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області заборонено ОСОБА_1 на вхід та перебування в місці проживання та перебування, заборонено в будь-яким спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 .

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України).

З огляду на мотиви заяви та додані докази суд вирішив задовольнити вимоги, оскільки заявниця зареєстрована та проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , яка належить її на праві власності. Відносно заявниці ОСОБА_1 вчиняє систематично домашнє насильство, що спричиняє душевні хвилювання, та може нести загрозу її життю.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 263-265, 273, 350-6 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 строком 6 місяців наближатися на відстань 100 м та перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку, особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 29.11.2024.

Суддя: