Справа №490/772/24
Провадження №6/490/435/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Миколаїв

Центральний районного суду м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.

за участю секретаря Циганкова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв клопотання представника Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про зміну порядку і способу виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Рішенням суду від 07.05.2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державної бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000,00 гривень. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

18.11.2024 року від представника Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області надійшло клопотання про зміну порядку і способу виконання судового рішення, оскільки є обставини що ускладнюють виконання рішення суду.

В обґрунтування свого клопотання зазначила. що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області 11.11.2024 року прийнято до виконання виконавчий лист, що виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 29.08.2024 у справі №490/772/24 про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 /чотири тисяч/ гривень.

При опрацюванні зазначеного виконавчого листа Головним управлінням виявлено обставину, що унеможливлює виконання зазначеного рішення у спосіб визначений судом. Пунктом 35 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Вказала, що в резолютивній частині судових рішень не повинні містити відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, однак не в резолютивній частині рішення.

Просила змінити спосіб та порядок виконання рішення суду від 07.05.2024р. у справі № 490/772/24 про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000,00 грн. шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000,00 грн.

У судове засідання представник Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області не з`явилась, разом з клопотанням про зміну порядку і способу виконання судового рішення надала заяву про розгляд даного клопотання без участі представника.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої просить суд відмовити в задоволенні клопотання, розгляд справи здійснювати без його участі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Островський С.Б. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою сторін, у відповідності ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням суду від 07.05.2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державної бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000,00 гривень. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

02.07.2024 року постановою Миколаївського апеляційного суду рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 07.05.2024 року залишено без змін. Рішення набрало законної сили, 29.08.2024 року ОСОБА_1 по вказаній справі було видано виконавчий лист

В подальшому від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про виправлення описки у виконавчому листі. Ухвалою суду від 14.10.2024 року описку виправлено. Зазначено, що в графі "прізвище, ім`я та по батькові повне найменування боржника, дата народження" вказати - "Державний бюджет України". Ухвала набрала законної сили та на підставі цього ОСОБА_1 було видано виконавчий лист 11.11.2024 року.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Отже, нормами ЦПК України встановлена можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду.

Аналогічні положення містяться в ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 жовтня 2001 року № 12-рп/2001 у справі про відшкодування шкоди державою вказує таке. В Основному Законі держави розмежовуються такі поняття, як держава, органи державної влади, посадові і службові особи (статті 3, 5, 6, 13, 38, 55, 56, 62 Конституції України та інші). Державні органи як юридичні особи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними зобов`язаннями. Держава не відповідає по зобов`язаннях державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають по зобов`язаннях держави. Така юридична особа, тобто державна установа, відповідає за своїми зобов`язаннями коштами, які є в її розпорядженні. У разі їх недостатності відповідальність за її зобов`язаннями несе власник відповідного майна (аналогічні положення містяться в ЦК України).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу статті 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку, коли держава вступає у правовідносини, вона має правоздатність нарівні з іншими їх учасниками та набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції.

Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка самої держави у конкретних правовідносинах. Тому у тих відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу (постанови від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (пункти 6.21, 6.22), від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18 (пункти 4.19, 4.20), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 26), від 15 січня 2020 року, у справі № 698/119/18 (пункт 21), від 18 березня 2020 року у справі № 553/2759/18 (пункт 35),від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (пункт 8.5), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 80), від 15 лютого 2022 року у справі № 910/6175/19 (пункт 7.45), від 20 липня 2022 року у справі № 910/5201/19 (пункт 75), від 5 жовтня 2022 року у справах № 923/199/21 (підпункт 8.16) і № 922/1830/19 (підпункт 7.1), від 14 грудня 2022 року справі № 2-3887/2009 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 34), від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21 (пункт 8.5), від 12 липня 2023 року у справі № 757/31372/18-ц (пункт 37)).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (пункт 35), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 20липня 2022 року у справі № 910/5201/19 (пункт 76), від 05 жовтня 2022 року у справах № 923/199/21 (пункт 8.17;1700), № 922/1830/19 (пункт 7.2), від 14 грудня 2022 року у справі № 2-3887/2009 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 35)).

Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 05 жовтня 2022 року у справах № 923/199/21 (пункт 8.18), № 922/1830/19 (пункт 7.3), від 12 липня 2023 року у справі № 757/31372/18-ц (пункт 38)).

Тому, як у спорах щодо відшкодування завданої державою шкоди у грошовому еквіваленті, так і у спорах щодо виконання обов`язку з виплати такого відшкодування, підтвердженого (визначеного, конкретизованого) у рішенні суду, суд стягує відповідні суми саме з Державного бюджету України, а не з конкретних рахунків органу державної влади, що представляє інтереси держави у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (пункти 6.16, 6 21, 7.1-7.2), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 4, 36), від 12 липня 2023 року у справі № 757/31372/18-ц (пункт 71)).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 461/9982/19, від 15.03.2023 у справі № 591/7146/20, від 13.09.2023 у справі №501/85/22, від 04.10.2023 у справі № 757/5351/21-ц, від 18.10.2023 у справі №127/1407/22, згідно з якими помилковими є рішення судів в частині визначення таких способів відшкодування шкоди як «стягнення шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України» або «стягнення коштів через Казначейство».

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність змінити порядок і спосіб виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказавши: Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 /чотири тисяч/ гривень.

Керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про зміну порядку і способу виконання судового рішення задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.05.2024 у справі № 490/772/24 про стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 /чотири тисяч/ гривень шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. О. Чаричанський