Справа № 307/4062/24
Провадження № 2/307/1004/24
У Х В А Л А

27 листопада 2024 року м.Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Козьма О.Б., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якого дії представник адвокат Марич Іван Юрійович, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

В судовому засіданні представник позивача просив призначити справу до судового розгляду.

Відповідачка в судовому засіданні також просила призначити справу до судового розгляду. Крім того, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги позивача.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності. Визнання стороною в суді фактів, якими друга сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, не є для суду обов`язковим. Суд може вважати визнаний факт встановленим, коли у нього не виникає сумніву в тому, що визнання відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів і не зроблено під впливом обману, насильства, погрози, помилки.

Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в даному випадку підлягають встановленню.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, провадження № 61-39156св18.

У позовній заяві позивач ОСОБА_3 просить визнати його батьком дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актових записів про народження дітей.

Позов обґрунтовано тим, що протягом січня - травня 2007 року у м. Коростишів позивач та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У кінці травня 2007 року ці відносини вони припинили через побутову сварку і відповідачка переїхала жити в с-ще Буштино, Тячівського району, Закарпатської області. ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідачки народилась донька, проте вона не повідомила позивача про народження доньки і зареєструвала її народження у порядку ч.1 ст.135 СК України: за своїм прізвищем, дала ім`я - ОСОБА_6 , по батькові - ОСОБА_7 (надумане). У графі «батько» Свідоцтва про народження дитини записано надуману особу « ОСОБА_8 ». Реєстрація народження дитини у порядку ч.1 ст.135 СК підтверджується витягом з реєстру ДРАЦС. Наступне повідомлення відповідачки про народження доньки примирило їх і відповідачка переїхала жити до нього в с-ще ОСОБА_9 . У період проживання в с-щі Буштино, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , у сторін народився син ОСОБА_10 . Оскільки у той час позивач перебував на заробітках за кордоном, то відповідачка знову зареєструвала народження сина у порядку ч.1 ст.135 СК України: за свої прізвищем, дала ім`я сину - ОСОБА_10 , по батькові - ОСОБА_11 (надумане). У графі «батько» Свідоцтва про народження дитини записано: « ОСОБА_12 ». Реєстрація народження дитини у порядку ч.1 ст.135 СК підтверджується витягом з реєстру ДРАЦС. Сторони продовжили проживати без реєстрації шлюбу, а 28 липня 2017 року зареєстрували шлюб. Тоді відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Суд вважає, що не досліджуючи інших обставин у цій справі, суд позбавлений можливості достеменно встановити обставини, які вказують на відсутність порушення закону або прав, інтересів інших осіб, а тому, враховуючи, що повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, приходить до висновку, що у прийнятті визнання відповідачкою позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, судом вчинені всі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.

З клопотаннями про призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача учасники справи не звертались.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що спір між сторонами не врегульований, виходячи з предмету спору, змісту позовної заяви, доданих до такої матеріалів, враховуючи об`єм доказів, які підлягають дослідженню, суд приходить до висновку про необхідність призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 197, 198, 200, 206, 223, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 .

Закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Коростишівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 11 год. 30 хв. 16 січня 2025 року та провести з участю учасників справи в залі судового засідання в приміщенні Тячівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Тячів, вул. Незалежності, 120, Закарпатська область.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 листопада 2024 року.

Суддя М.Д.Стецюк