ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/2542/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника ОСОБА_1 адвоката Геращак В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 06 травня 2024 року в складі судді Губської Я.В. у справі № 2018/11846/2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (далі - ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП») звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2018/11846/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ділі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку, в якій просило замінити стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», щодо виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року по справі № 2018/11846/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитними договорами № СNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року та № ML-701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2 909 691,64 грн, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплаченого позивачем судового збору в розмірі - 3219 грн його правонаступником ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП».

Заява мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року по справі № 2018/11846/2012 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитними договорами № СNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року та № ML-701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2 909 691,64 грн, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачені позивачем при подачі позову витрати по оплаті судового збору в розмірі - 3219 грн. В задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , передачі предмета іпотеки на період до її реалізації, виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та зняття їх з реєстраційного обліку - відмовлено.

На виконання зазначеного рішення 17 серпня 2015 року видано виконавчий лист № 2018/11846/2012, який в подальшому було втрачено. Постановою Полтавського апеляційного суду по даній справі було задоволено апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна», скасовано ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2021 року, ухвалено нове рішення, яким заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу їх дублікатів задоволено.

Ухвалено:

видати дублікат виконавчого листа у справі № 2018/11846/2012, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором № CNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року та № ML-701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2 909 691,64 грн;

видати дублікат виконавчого листа у справі № 2018/11846/2012, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» судового збору в розмірі 3219,00 грн.;

поновлено строк пред`явлення для виконання виконавчих листів у справі № 2018/11846/2012, виданих Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором № CNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року та № ML701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2 909 691,64 грн, а також судового збору в розмірі 3219,00 грн;

стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» судовий збір в розмірі 2270,00 грн за подачу апеляційної скарги.

У заяві зазначено, що 12 серпня 2022 року між ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 12-2/07/2022 згідно з яким ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитними договорами № CNL-701/055/2006 від 11 грудня 2006 року, № МL701/131/2008 від 27 лютого 2008 року та № 001/13702/07 від 18 липня 2007 року. Згідно з договором факторингу від 12 серпня 2022 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» отримало всі права вимоги до боржника ОСОБА_1 . Наразі, виконавчі провадження не відкриті. У зв`язку з чим заявник просить суд замінити сторону у виконавчому провадженні.

14 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Майсюк А.М., подав заперечення на заяву про заміну сторони виконавчого провадження в якій просив у задоволенні зави ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» відмовити.

Заперечення мотивовані тим, що до матеріалів справи долучено договір факторингу № 12-2/07/2022 від 12 серпня 2022 року, за умовами якого вбачається, що ліміт фінансування складає 200 000, 00 грн. Натомість, до матеріалів справи не надано доказів сплати ліміту фінансування за договором № 12-2/07/2022 від 12 серпня 2022 року.

02 квітня 2024 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» подало відповідь на відзив в якому просило задовольнити заву.

Відповідь на відзив мотивовано тим, що номер договору має бути «12-2/08/2022» замість «12-2/07/2022», відтак, разом з представником «Клієнта» за договором, а саме: ТОВ «ОТП Факторинг Україна», було здійснено виправлення даної помилки. Решта умов договору факторингу залишається без змін.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06 травня 2024 року заяву ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» - щодо виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року по справі № 2018/11846/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми заборгованості за кредитними договорами № СNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року та № ML-701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2 909 691,64 грн, а також щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплаченого позивачем судового збору в розмірі - 3219 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, на даний час усі права кредитора за кредитним договором Кредитними договорами № CNL-701/055/2006 від 11 грудня 2006 року, № МL701/131/2008 від 27 лютого 2008 року та № 001/13702/07 від 18 липня 2007 року, в тому числі в процесі виконання рішення суду належать ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП».

21 травня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гаращак Василь Васильович, на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні зави ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з Комплексної інформаційної системи Національного Банку України вбачається, що 23 жовтня 2023 року ліцензію на надання послуг з факторингу у ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» було анульовано. Вважає, що за анулювання у ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» ліцензії на надання послуг з факторингу - останній позбавлений права на отримання плати за надання послуг з факторингу, яка виражена в дисконтуванні суми заборгованості за Договором факторингу № 12-2/08/2022 від 12 серпня 2022 року, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 25 липня 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ТОВ "Алекс Інвест Енд Менеджмент груп" судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана 08 липня 2024 року (том 4, а.с. 117).

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_1 були повідомлені через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (том 4, а.с. 118, 119).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Геращака В.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї (далі Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2014 року по справі № 2018/11846/2012 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитними договорами № СNL-701/055/2006 від 11 грудня 2006 року та № ML-701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2909691,64 грн, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачені позивачем при подачі позову витрати по оплаті судового збору в розмірі - 3219 грн. В задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , передачі предмета іпотеки на період до її реалізації, виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та зняття їх з реєстраційного обліку відмовлено (т. 2, а.с. 155-159).

19 квітня 2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 2018/11846/2012 та поновлення строку на пред`явлення вказаних листів до виконання (т. 2, а.с. 204-206).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова 14 червня 2021 року в задоволенні даної заяви відмовлено (т. 2, а.с. 240-241).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Скасовано ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 червня 2021 року та ухвалено нове рішення, яким заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна», заінтересовані особи Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу їх дублікатів задоволено. Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2018/11846/2012, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором № CNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року та № ML-701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2909691,64 грн; видано дублікат виконавчого листа у справі № 2018/11846/2012, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» судового збору в розмірі 3219,00 грн; поновлено строк пред`явлення для виконання виконавчих листів у справі № 2018/11846/2012, виданих Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованості за кредитним договором № CNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року та № ML701/131/2008 від 27 лютого 2008 року в загальному розмірі 2 909 691,64 грн, а також судового збору в розмірі 3219,00 грн; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» судовий збір в розмірі 2270,00 грн за подачу апеляційної скарги (т. 3, а.с. 66-71).

12 серпня 2022 року між ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 12-2/08/2022 згідно з яким ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитними договорами № CNL-701/055/2006 від 05 грудня 2006 року, № МL701/131/2008 від 27 лютого 2008 року та № 001/13702/07 від 18 липня 2007 року. Згідно з договором факторингу від 12 серпня 2022 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» отримало всі права вимоги до боржника ОСОБА_1 (т. 4, а.с. 5-9).

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 442 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною 1 статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження№ 61-20171св18).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Крім того, встановлено, що станом на момент укладення договору факторингу від 12 серпня 2022 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» мало статус фінансової установи за законодавством України та було внесено до Державного реєстру фінансових установ України (реєстраційне свідоцтво № 936 від 17 серпня 2017 року).

Посилання представника боржника на ту обставину, що з 24 жовтня 2023 року ТОВ «АЛЕКС ІНВЕСТМЕНТ ЕНД МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» було анульовано ліцензію з надання послуг з факторингу (т. 4, а.с. 94), а отже заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 50 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» від 14 грудня 2021 року № 1953-IX, з дати, зазначеної у рішенні Регулятора про анулювання ліцензії чи виключення з ліцензії окремої фінансової послуги, але не раніше наступного робочого дня після дня прийняття такого рішення, фінансова компанія, ломбард не мають права здійснювати діяльність з надання фінансових послуг чи виключеного з ліцензії виду фінансової послуги (у тому числі укладати нові договори з надання відповідного виду фінансових послуг та/або продовжувати строк дії укладених договорів з надання таких фінансових послуг, та/або збільшувати розмір зобов`язань за укладеними договорами з надання таких фінансових послуг). Зобов`язання за раніше укладеними договорами про надання такої фінансової послуги виконуються сторонами в повному обсязі до моменту виконання договору.

Інші доводи апеляційних скарг на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SeryavinandOthers v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 06 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина