Провадження № 22-ц/801/1638/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 рокуСправа № 127/36726/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Сопруна В. В., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу № 127/36726/23 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024, ухвалене у складі судді Бойко В. М. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст рішення складено 17.06.2024, -

в с т а н о в и в :

27.11.2023 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом (вх. № 97165) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.06.2018 станом на 25.10.2023 в розмірі 76309,35 грн, яка складається з : 46444,12 грн заборгованість за кредитом; 29865,23 грн заборгованість за відсотками.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.06.2018 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» відповідачці надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «А-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 25.10.2023 має заборгованість в розмірі 76309,35 грн., яка складається з наступного: 46444,12 грн. - заборгованість за кредитом; 29865,23 грн. - заборгованість за відсотками.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.06.2018, яка станом на 25.10.2023 становить: 76309,35 грн., та складається з наступного: 46444,12 грн. - заборгованість за кредитом; 29865,23 грн. - заборгованість за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» у відшкодування витрат із сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представником ОСОБА_1 адвокатом Калініч С. К., подано апеляційну скаргу (вх. № 6429 від 25.06.2024), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.06.2018 в розмірі 20716,92 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 728,66 грн та витрати за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції в розмірі 4371,08 грн. Стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3220,80 грн та витрати за надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві відсутні відомості про те, з якими саме затвердженими Умовами та Правилами, Тарифами була ознайомлена та дала згоду відповідачка, а також відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови кредиту, номер виданої кредитної карти.

До позовної заяви банк додав витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», при цьому матеріали справи не містять підтвердження, що самі ці умови Договору про надання банківських послуг, які містяться в Умовах та Правилах і Тарифах, розуміла позичальниця, ознайомилась і погодилась саме з ними, підписуючи анкету-заяві до договору про надання банківських послуг від 19.06.2018, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили саме ті умови, дійсність яких стверджується позивачем.

Позивачем безпідставно було спрямовано на погашення заборгованості по процентам суму в розмірі 25727,20 грн, оскільки розмір процентів не був погоджений між сторонами, тому вимога про стягнення з відповідача договірних відсотків за користування кредитом не ґрунтується на відповідному письмовому правочині, відтак обґрунтованими є лише вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 20716,92 грн (46444,12-25727,20).

25.07.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 7416), який подано засобами поштового зв`язку 22.07.2024, на апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк», в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що відповідач в анкеті-заві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складають кредитний договір № б/н від 19.06.2018) в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Наявна у відповідача заборгованість нарахована у відповідності до умови кредитування, які складаються із анкети-заяви, Тарифів та Умов і Правил, Паспорту споживчого кредиту. Позивачем також заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки заявлений розмір є завищеним та не є співмірним зі складністю справи.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 у справі з ціною позову 76309,35 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (302800 грн).

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 19.06.2018 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

/а. с. 8/.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.10.2023 має заборгованість в розмірі 76309,35 грн, яка складається з наступного: 46 444,12 грн. - заборгованість за кредитом; 29 865,23 грн. - заборгованість за відсотками.

/а. с. 5-7/.

На аркушах справи 10-18 знаходиться копія виписки від 25.10.2023 по картці ОСОБА_1 за період з 19.06.2018 по 25.10.2023.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність позовних вимог зроблений за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин справи, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Звертаючись до суду із позовом, АТ «Акцент-Банк» посилалося на наявність за відповідачем заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.06.2018 в розмірі 76309,35 грн станом на 25.10.2023, яка складається з : 46444,12 грн заборгованість за кредитом; 29865,23 грн заборгованість за відсотками.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано суду : копію анкети-заяви від 19.06.2018 /а. с. 8/, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 19.06.2018, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 станом на 25.10.2023 /а. с. 5-7/; копію паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» від 19.06.2018 /а. с. 9/; виписку по карті /а. с. 10-18/; довідку по картці /а. с. 19/; довідку за лімітами /а. с. 20/; копію витягу з Умов та Правил надання банківських псолуг у АТ «Акцент-Банк» /а. с. 21-28/; Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold» /а. с. 28 зворот-29/.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У анкеті-заяві від 19.06.2018 /а. с. 8/ процентна ставка не зазначена.

Суд апеляційної інстанції зазначає те, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «А-Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Отже, не заслуговують на увагу доводи банку про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Позивачем не доведено погодження між сторонами розміру процентної ставки.

Вінницький апеляційний суд враховує також правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 127/6915/19, згідно якого обґрунтованим є висновок апеляційного суду про те, що позивачем не надано доказів того, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, відповідач був ознайомлений та ним вони підписані, а отже, й не доведено правомірність дій банку щодо нарахування відсотків та комісії, які були стягнуті позивачем за рахунок коштів, які вносив відповідач на погашення заборгованості за кредитом. Нарахування позивачем відповідачу відсотків, комісії та пені, що відображено у виписці та в рахунок чого здійснено списання коштів внесених відповідачем на погашення заборгованості не ґрунтується на вимогах закону та здійснено без домовленості сторін.

При цьому згідно з шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 22450,16 грн (розрахунок 65586,29 (сума знятих коштів відповідачем згідно виписки /а. с. 10-18/) 43136,13 (сума внесених коштів відповідачем згідно виписки) = 22450,16).

З огляду на те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь - який час, що свідчить про порушення його прав, тому стягненню з відповідача підлягає сума фактично отриманих кредитних коштів в розмірі 22450,16 грн заборгованості за тілом кредиту. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судовому збору.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої положення статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів здійснюючи новий розподіл судових витрат зазначає наступне.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України).

АТ «А-Банк» звертаючись до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн /а. с. 38/.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 789,63 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (розрахунок 22450,16 х 100 : 76309,35 = 29,42 %; 2684 х 22,42% = 789,63 грн).

Відповідачем при поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 3220,80 грн, тому стягненню з позивача на користь відповідача підлягає розмір судового збору пропорційно до задоволених вимог 2273,24 грн (3220,80 х 70.58 % = 2273,24).

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (частина десята статті 141 ЦПК України).

З огляду на положення частини десятої статті 141 ЦПК України, з позивача підлягають стягненню на користь відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1483,61 грн (2273,24 - 789,63 = 1483,61).

Щодо витрати на правничу допомогу.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).

У відзиві на позовну заяву відповідач просила стягнути на її користь з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн /а. с. 51-56/.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції відповідачем надано суду наступні документи : копію договору № б/н про надання професійної (правничої) допомоги від 19.01.2024 /а. с. 58 зворот - 60/; копію додатку № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 19.01.2024 /а. с. 60 зворот/; акт виконаних робіт від 24.01.2024 /а. с. 61/, копію квитанції від 21.01.2024 /а. с. 62/; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 /а. с. 62 зворот/, копію ордера № 1182892 від 24.01.2024 /а. с. 63/; копію квитанції від 28.01.2024 /а. с. 66/.

В апеляційній скарзі відповідач просила стягнути на її користь з позивача витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн /а. с. 84-89/.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції відповідачем надано суду наступні документи : копію ордера № 1182892 від 24.06.2024 /а. с. 92/; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 /а. с. 93/, копію договору № б/н про надання професійної (правничої) допомоги від 22.06.2024 /а. с. 94-95 зворот/; копію додатку № 1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 22.06.2024 /а. с. 96-97/; акт виконаних робіт (наданих послуг) від 24.06.2024 /а. с. 99-100/.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з позивача слід стягнути на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі (6000+3000= 9000; 9000 х 70,58 % (розмір відмовлених позовних вимог) = 6352,20 грн).

Підстав вважати зазначений розмір витрат на правничу допомогу завищених, таким, що не відповідає складності справи апеляційний суд не вбачає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.06.2018 в розмірі 22450 (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень 16 копійок заборгованість за кредитом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1483 (одна тисяча чотириста вісімдесят три) гривні 61 копійка та витрати на правничу допомогу в розмірі 6352 (шість тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 20 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Сопрун

В. П. Рибчинський