Справа № 404/9985/24
Номер провадження 2-з/404/64/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання технічними засобами, в місті Кропивницькому заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову № 404/9985/24, номер провадження 2-з/404/64/24 у цивільній справі № 404/9985/24, номер провадження 2/404/2764/24, за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товарисово «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/854760 від 16 березня 2020 року в загальній сумі 180104,47 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 162913,73 грн, та заборгованість за відсотками в сумі 17190,74 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2024 року позивачем подано заяву (вх. № 48899 від 26.11.2024 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 14.11.2024 року.

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правиалми спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову (вх. № 45948 від 07.11.2024 року) шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :54:000:0158, загальною площею 0,1053 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності від 03.10.2013 року.

Заява мотивована тим, що кредит не забезпечений заставою, умови кредитного договору щодо погашення заборгованості позичальником не виконуються, а відтак Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» має захистити своє порушене право, з метою забезпечення фактичного виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені у статті 150 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, за пунктом 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (частина перша статті 153 Цивільного процесуального кодексу України).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. ирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можут бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

В поданій заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку яка належать відповідачу на праві власності.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі Спорронґ і Льоннрот проти Швеції від 23 вересня 1982 року, Новоселецький проти України від 11 березня 2003 року, Федоренко проти України від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі Спорронг та Льонрот проти Швеції ). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства ).

Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно належну відповідачу на праві власності, позивач не надав доказів, які б підтверджували вартість такого майна.

Відсутність відомостей про вартість нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт не дає можливості визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

За вказаних обставин, оскільки доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, позивачем не надано суду відомості про вартість нерухомого майна, а перевірити співмірність обраного позивачем заходу забезпечення позову пред`явленим позовним вимогам у зв`язку з відсутністю інформації про вартість майна не можливо, у задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову № 404/9985/24, номер провадження 2-з/404/64/24 у цивільній справі № 404/9985/24, номер провадження 2/404/2764/24, за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 02.12.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка