Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/1005/24
№ провадження 2/624/364/24
РІШЕННЯ

іменем України

селище Кегичівка 29 листопада 2024 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого судді Куст Н.М.,

за участю т.в.о.секретаря судового засідання Ткаченко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/1005/24,

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» (далі- ТОВ «ФК "ЄАПБ"» ),

представник позивача: Дараган Юлія Олександрівна,

відповідач: ОСОБА_1 ,

суть вимог: про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ТОВ «ФК "ЄАПБ"» в особі представника Дараган Ю.О. звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК "ЄАПБ"» заборгованість за договором позики: № 76394414 від 20 грудня 2023 року у розмірі 34400,00 грн, №00015-01/2024 від 01 січня 2024 року у сумі 4000,00 грн. В загальній сумі 38400,00 грнта понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76394414.

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 34400 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 24400,00 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 76394414 в розмірі 34000, 00 грн.

01 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00015-01/2024.

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29042024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до Договору факторингу №29042024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 4000 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3000,00 грн - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00015-01/2024 в розмірі 4000, 00 грн.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

01 листопада 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 04 листопада 2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29 листопада 2024 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явивився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимги визнав частково, а саме визнав у розмірі заборгованостей за основною сумою боргу, та заборгованостей за відсотками (в межах строку кредитування).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом установлено, що 20 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76394414, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн, строком на 19 днів, тобто до 07 січня 2024 року. Процентна ставка (базова) 2,5% (фіксована) (а.с.8-10).

Згідно даної таблиці датою видачі кредиту/ дата надання позики - 20 грудня 2023 року, дата повернення - 07 січня 2024 року; кількість днів у розрахунковому періоді - 19; сума позики - 10000,00 грн; проценти за користування кредиту 1900,00 грн, сума платежу за розрахунковий період 11900,00 грн. Реальна річна процентна ставка 3303,49. Загальна вартість уредиту - 11900,00 грн (а.с.10-11).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. В подальшому між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладались додаткові угоди (а.с.12-15).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 34400 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 24400,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с.14).

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» договором позики № 76394414 в розмірі 34000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 24400,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с.18).

01 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00015-01/2024, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 1000,00 грн, строком на 120 днів, тобто до 29 квітня 2024 року. Процентна ставка 2,5% в день(а.с.24-26).

Згідно до додатку № 1 до договору № 00015-01/2024, та графіку платежу дата видачі кредиту 01 січня 2024 року, дата платежу 29 квітня 2024 року, сума кредиту за договором 1000,00 грн; 3000,00 грн - проценти за користування кредитом, загальна вартість кредиту - 4000,00 грн (а.с.27).

Матеріали справи місять паспорт споживчого кредиту, який мість аналогічну інформацію, що і у договорі (а.с.28-29).

29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29042024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.31-34).

Відповідно до реєстру боржників від 29 квітня 2024 року до Договору факторингу №29042024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 4000 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3000,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с.35).

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики кредитним договором № 00015-01/2024 в розмірі 4000,00 грн, з яких: з яких: 1000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3000,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с.36).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України).

Частиною першоюстатті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормоюстатті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частинами 1, 2, 4 статті 6 ЗаконуУкраїни «Про електронні документита електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автораелектронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 ЗаконуУкраїни «Про електроннукомерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким,що заправовими наслідками прирівнюється додоговору, укладеного уписьмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З кредитних договорів № 76394414 від 20 грудня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», № 00015-01/2024 від 01 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки ці договори укладені на сайтах позикодавця, та ОСОБА_1 підписав їх одноразовими ідентифікатором, тому без отримання повідомлень з відповідними ідентифікаторами, без здійснення входу на сайти товариств такі договори не були би укладеними.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Доказів того, що банківські картка зазначена в кредитних договорах № 76394414, 00015-01/2024 йому не належить, та на них не було перераховано кредитні кошти за договорами ОСОБА_1 на спростування отримання кредитних коштів не надано, крім того відповідач визнав позовні вимоги в частині тіла кредиту.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеному у письмовій формі.

Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитних договорів № 76394414 від 20 грудня 2023 року, № 00015-01/2024 від 01 січня 2024 року та отримання ОСОБА_1 коштів у сумі 10000,00 грн, та 1000,00 грн.

Тому суд, приходить до висновку, що в частині стягнення тіла кредиту за кредитними договорами підлягає до задоволення.

Позивач, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

За умовами кредитного договору № 76394414 від 20 грудня 2023 року сторони погодили строк кредитування 19 календарних днів з 20 грудня 2024 року по 07 січня 2024 року.

Звертаючись до суду з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 30 вересня 2024 року.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором № 76394414 від 20 грудня 2023 року закінчився 07 січня 2024 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору, тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 07 січня 2024 року, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, у розрахунку заборгованості, наданому позивачем, зазначена лише сума заборгованості відповідача за відсотками у розмірі 34400,00 проте порядок і підстави нарахування заборгованості не зазначені.

Таким чином, відповідно до умов договору позики від 20 грудня 2023 року та Додатку № 1, підлягають сплаті за договором позики № 76394414 відсотки у розмірі 1900,00 грн.

Нараховані відсотки за кредитним договором № 00015-01/2024 від 01 січня 2024 року у сумі 3000,00 грн підлягаю задоволенню, оскільки відповідають умовам договору за яким надано відповідачу 1000,00 грн строком на 120 днів, 2.5 відсотка в день та додатку № 1 до Договору (відповідає умовам договору). Тобто нарахування відсотків відбувалося в межах строку кредитування.

Щодо права позивача пред`являти свої вимоги до боржника за договорами, то суд керується такими положеннями Закону.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено у судовому засіданні 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. В подальшому між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладались додаткові угоди. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29042024, у відповідності до якого ТОВ «Аванс Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників

Таким чином, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №76394414 від 20 грудня 2023 року,№ 00015-01/2024 від 01 січня 2024 року.

Враховуючи, вищевикладене, позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором: №76394414 від 20 грудня 2023 рокув сумі 11900,00 грн, що складається з 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1900,00 грн - сума заборгованості за відсотками, за Договором позики кредитним договором № 00015-01/2024 в розмірі 4000,00 грн, з яких: з яких: 1000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 3000,00 грн - заборгованість за відсотками

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 3028,00 грн судового збору, про що свідчить платіжна інструкція №84562 від 15 жовтня 2024 року в сумі 3028,00 грн (а.с.1).

Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом взагальному розмірі 15900,00 грн, то відповідно слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 15900,00 *100 % /38400,00 грн = 41,40 %; 3028,00 грн*41,40% / 100 % = 1253,60 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1253,60 грн.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст.11,14,16,526,530,611,615,1050,1054,1055 ЦК України, ст.141,258,259,264-265,280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Дараган Юлії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» заборгованість за кредитними договорами: № 76394414 від 20 грудня 2023 року у розмірі 11900,00 грн (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп, що складається з 10000 (десять тисяч) грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1900,00 (одна тисяча дев`ятсот) грн - сума заборгованості за відсотками; №00015-01/2024 від 01 січня 2024 рокув сумі 4000,00 (чотири тисячі) грн, що складається з 1000,00 (одна тисяча) грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00 (три тисячі) грн - сума заборгованості за відсотками. В загальному розмірі 15900,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» судовий збір у розмірі 1253 (одна тисяча двісті п`ятдесят три) грн 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» (далі - ТОВ «ФК "ЄАПБ"» ), місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ,

представник позивача: Дараган Юлія Олександрівна, поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4,

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.М. Куст