БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/769/24
Провадження № 2-о/497/64/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши у порядку окремого провадження за відсутністю учасників справи в залі суду в м.Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса),

ВСТАНОВИВ:

29.03.2024 року заявники звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування вимог зазначивши, що 19.12.2013р. між ними було зареєстровано шлюб відділом державної РАЦС РС Болградського РУЮ в Одеській області, від цього шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 . Але наразі шлюбні відносини між ними, заявниками, фактично припинені та спільне господарство не ведеться, тому вони дійшли згоди про розірвання свого шлюбу, досягнувши згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу - уклавши про це 23.03.2024р. нотаріальний договір, згідно якого місцем проживання дитини буде місце проживання батька, мати дитини братиме участь у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, при цьому обоє батьків мають право без перешкод бачитись з дитиною у порядку, передбаченому зазначеним договором і Законом.

Сторони у судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю.

Згідно вимог ст.287 ЦПК України неявка у судове засідання належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає її розгляду а, відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд з`ясував наступне.

Статтею 293ч.3 ЦПК України регламентовано, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно наданої суду копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6), що було видане 19.12.2013р. відділом ДРАЦС Болградського РУЮ в Одеській області, між гр.гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб (а/запис №160), дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_5 ".

Від цього шлюбу 20.11.2013р. народилася дитина - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , вид.19.12.2013р. відділом державної РАЦС РС Болградського РУЮ в Одеській області, а/запис №314, а.с.7). З тексту заяви та нотаріального договору між заявниками (р.№1503 від 23.03.2024р., а.с.8-9) вбачається, що місцем проживання їхньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявники визначили за згодою дитини місце проживання батька - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , сторони також домовилися про їхню участь у вихованні та утриманні дитини та, окремо, - матері дитини.

В силу ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким з них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними прав на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови №11 Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007р., розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), - здійснюється в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Крім того, згідно ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ці положення національного законодавства України відповідають ст.16 Загальної Декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу також може бути пред`явлений одним з подружжя (ст.110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

З матеріалів даної справи вбачається, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, оскільки заявники продовжувати шлюбні відносини не бажають, тому, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам сторін, що потягне за собою неприпустиме порушення їх прав на вільний вибір. Відповідно до ст.112ч.2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам хоча б одного з них, що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу; та не вбачається, що задоволенням вимог заяви будуть порушені будь-кого з них особисті та майнові права, а також права їхньої спільної дитини, а тому вищевказана заява підлягає задоволенню. Також суд враховує, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, між сторонами досягнута домовленість про її місце проживання і утримання після розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд не має підстав для застосування додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому, відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України, - заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Задовольняючи заяву про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме, - ч.2ст.114 СК України, згідно якої, в разі розірвання шлюбу судом, - шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; а, ч.3ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Керуючись положеннями ст. ст. 110,109 СК України, ст. ст. 10-13,258,259,263-265,268,293 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, заінтересована особа Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса).

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що був зареєстрований 19.12.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області (а/запис №160).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 10.07.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова