Справа № 953/3458/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Максимовської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_2 , вернувся у суд з позовом, шляхом подання його через систему «Електронний суд», до відповідача, ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його батько та батько його рідного брата - ОСОБА_3 ухиляється від виконання його батьківських обов`язків, не утримує ОСОБА_5 , не піклується про його здоров`я, не займається його вихованням, внаслідок чого є усі підстави для позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів. Враховуючи, що ОСОБА_5 знаходить повністю на його утриманні та вихованні, він може бути призначений його опікуном.

Відповідач - ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав, повідомлявся належним чином.

Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради , в судове засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, в яких зазначає, що просить справу слухати без участі представника третьої особи.

Ухвалами суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, витребувані докази, справа призначена до судового розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Харкову Харківського міського управління юстиції 23.06.2010 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , його батьками є ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Зі свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що його батьками є ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Таким чином заявник та неповнолітній ОСОБА_7 є рідними братами.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла, про що першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за № 12108.

З наданої відповіді № 297/0/567-24 від 17.04.2024 року КНП «Міська дитяча

поліклініка № 23» на адвокатський запит адвоката Бабій Л.В. вбачається, що

декларація про вибір сімейного лікаря, який надає первинну медичну допомогу

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була укладена матір`ю, амбулаторні прийоми лікаря ОСОБА_5 відвідував у супроводі матері або брата, ОСОБА_2 . Під час викликів додому огляд ОСОБА_5 здійснювався у присутності матері або брата.

З відповіді № 248 від 18.04.2024 року КЗ «Харківський ліцей № 37 ХМР» на

адвокатський запит адвоката , вбачається, що за час навчання ОСОБА_5

батьківські збори та класні заходи відвідувала мати, ОСОБА_6 , яка підтримувала постійний зв`язок з класним керівником. Після смерті матері дитини мешкає з братом, ОСОБА_2 , який бере участь у вихованні, цікавиться учбовим життям ОСОБА_5 , контролює відвідування занять та регулярно підтримує зв`язок із класним керівником. Батько, ОСОБА_3 , за час навчання його сина шкільним життям та успіхами сина у вчителя не цікавився, не відвідував батьківські збори та класні заходи, не телефонував класному керівнику.

За показаннями свідка ОСОБА_8 вона є бабусею ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ЇЇ донька ОСОБА_6 померла. Вона, її померла дочка та онуки разом проживали по АДРЕСА_1 . Коли дочка була жива батько ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приходив до них інколи залишався, проте після смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_3 перестав з`являтися, до синів не приходить, ОСОБА_5 не утримує, не займається його вихованням, не піклується зовсім про нього , зловживає алкогольними напоями. Вона особисто просила ОСОБА_3 сходити на батьківські збори до сина ОСОБА_5 , останній відмовився, просила купити продукти ОСОБА_5 , також відмовився . Коли померла ОСОБА_6 на ОСОБА_5 оформили пенсію по втраті годувальника , проте його батько - ОСОБА_3 забрав собі карту, на яку нараховується пенсія і грошових коштів ОСОБА_5 на надає. Фактично утримує ОСОБА_5 , піклується про нього його брат - ОСОБА_9 .

За показаннями свідка ОСОБА_10 він є другом ОСОБА_2 , знає його з 2014 року, майже щотижня буває у нього вдома - по АДРЕСА_1 , він мешкає із бабусею , дідом та братом ОСОБА_5 . Колись мешкали ще його мати із батьком, проте коли мати померла батько - ОСОБА_3 пішов. Вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається його брат ОСОБА_9 . Батько ОСОБА_5 сином не цікавиться взагалі, зловживає алкогольними напоями.

У судовому засіданні також був опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який погодився із позбавленням його батька батьківських прав, оскільки батько не цікавиться його життям, його виховує бабуся та брат ОСОБА_9 , з батьком зв`язку взагалі не має, внаслідок чого не має можливості навіть оформити паспорт. Після смерті матері йому оформили пенсію, проте батько забрав банківську карту собі, гроші йому не дає.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків.

Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Згідно висновку департаменту служб у справах дітей виконкому ХМР №03-22/1102-24 від 26.06.2024р. позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано доцільним.

Надані докази у їх сукупності свідчать, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина ОСОБА_5 , не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується із дитиною, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про умисне ухилення відповідача від виховання сини ОСОБА_5 та свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум на дитину встановлюється кожен рік ЗУ «Про бюджет»

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дати звернення у суд із даним позовом до досягнення дитини повноліття.

За ч.1, ч.2 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

За положенням ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР від 26.06.2024р., в разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , є доцільним встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_4 та призначити його піклувальником ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_4 , проживає із ним разом, є раніше не судимим, за станом здоров`я може бути опікуном, працює ФОП , отримує дохід від підприємницької діяльності.

На час зварення у суд із даним позов ОСОБА_4 виповнилося 13 років, проте на час ухвалення даного рішення ОСОБА_5 виповнилось 14 років.

За положеннями ст. 244 СК України над ОСОБА_5 , як дитиною яка позбавлення батьківського піклування, встановлюється саме піклування та призначається опікун.

Враховуючи надані документи , висновок органу опіки та піклування, суд вважає за необхідне встановити над ОСОБА_4 піклування та призначити йому піклувальника його рідного брата ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (61002, м.Харків, вул.Чернишевська,55, код 26489104) про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів,- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклування та призначити йому піклувальника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 24.04.2024р. до досягнення дітей повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційнаскарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з

дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено 29.10.2024р.

Суддя Бородіна Н.М.