СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/122/24
ун. № 759/3736/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Кривонос Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 поданої в інтересах Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)на дії органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2024 р. скаржник звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку 05.08.2024 передано у провадження суді разом із цивільною справою №759/3736/20, просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Обухівського ВДВС Мілінчук А.О. неправомірною; зобов?язати державного виконавця Обухівського ВДВС Мілінчук А.О. усунути порушення у виконавчому провадженні НОМЕР_1, а також зобов?язати державного виконавця Обухівського ВДВС Мілінчук А.О. невідкладно здійснити заходи примусового виконання рішення суду.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні в Обухівському ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавчий лист за №759/3737/20 від 19.01.2021. Державним виконавцем Мілінчук А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 16.11.2021. Центральним управлінням справами на адресу Обухівського ВДВС надіслано лист №292/5118 від 13.11.2023 щодо перейменування стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1, який отриманий Обухівським ВДВС, але держаним виконавцем постанова про заміну стягувача правонаступником не винесена. Згідно з даними АСВП держаним виконавцем Обухівського ВДВС Мілінчук А.О. 06.06.2024 здійснено виклик боржника, яким зобов?язано боржника ОСОБА_2 з?явитись до виконавця 14.06.2024. Враховуючи дані АСВП, боржник за викликом не з`явився, про причини невиконання законних вимог виконавця ОСОБА_2 державного виконавця не повідомив. Станом на 20.09.2024 державний виконавець ОСОБА_3 до суду щодо застосування приводу до боржника ОСОБА_2 не зверталася. Отже, відповідно до даних АСВП, скаржник вважає, що державний виконавець Обухівського відділу Мілінчук А.О. не вжила достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу, виданого Святошинським районним судом міста Києва від 19.01.2021 у справі №759/3737/20 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проявив бездіяльність усупереч статей 1, 10, 18, 19, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження», які регламентують здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

З`ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено ч.ч. 1,5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 19.01.2021 Святошинським районним судом м. Києва №759/3736/20 виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 2000 грн 00 коп. та судового збору у розмірі 2102 грн 00 коп.

16.11.2021 державним виконавцем Мілінчук А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Директивою Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України №Д-321/71/дск від 26.07.2023 «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2023 році» Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України переформовано у Центральне управління справами Міністерства оборони України.

13.11.2023 Центральним управлінням справами надіслано лист №292/5118 щодо перейменування стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1, який відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та Автоматизованої системи виконавчого провадження, отриманий Обухівським ВДВС 21.11.2023.

Станом на 20.09.2024 державний виконавець ОСОБА_3 до суду щодо застосування приводу до боржника ОСОБА_2 не зверталася.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія (судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових-осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з абзацом 2 п. 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно із ч. 1 ст. 29 вищевказаного Закону виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Частиною 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

За вимогами ч. 8 ст. 48 Закону (в редакції чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, державним виконавцем з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 16.11.2021 до моменту звернення скаржником до суду не було здійснено дій щодо виконання боржником рішення суду на підставі виконавчого листа №759/3737/20 виданого Святошинським районним судом м. Києва, зокрема, забезпечення дієвості виконавчого провадження, шляхом звернення до суду для застосування приводу до боржника.

Суд також наголошує на те, що державним виконавцем не подано до суду заперечень або пояснень, з приводу вказаних обставин, зокрема, щодо її бездіяльності.

У Рішенні № 2-рп(ІІ)/2019 від 15.05.2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні частиною другою статті 129-1 Конституції України; порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою свого позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Згідно з правовим висновком, викладеним в постановах Верховного Суду від 28.05.2019 р. у справах №№ 905/2458/16, 910/11965/16, принцип обов`язковості судового рішення та обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин справи, враховувати, чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі і судом) виконанню остаточного судового рішення, чи навпаки, перешкоджає такому виконанню; оцінка обставин справи, доводів учасників справи та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, - не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню судового рішення.

Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обовязкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи-стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна).

ЄСПЛ зазначив, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також ЄСПЛ зазначив, що обов`язком держави є нагляд за виконанням рішень проти державних органів (таким виконанням, якого потребує Конвенція без необґрунтованих затримок). Держава не має посилатись на відсутність коштів, коли йде мова про виконання рішення проти державного органу.

Враховуючи всі обставини справи, судом встановлено, що державним виконавцем Обухівського ВДВС Мілінчук А.О. не вжито достатніх заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу, виданого Святошинським районним судом міста Києва від 19.01.2021 у справі №759/3736/20 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які передбачені положенням ст.ст. 1, 10, 18, 19, 36, 48 ЗУ «Про виконавче провадження», що регламентують здійснення заходів, необхідних для своєчасного та повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 260, 353, 447, 450-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_1 поданої в інтересах Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу ЗСУ, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Обухівський відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії органу примусового виконання задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мілінчук Анни Олександрівни у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Зобов`язати державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мілінчук Анну Олександрівну усунути порушення у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Зобов`язати державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мілінчук Анну Олександрівну невідкладно здійснити заходи примусового виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали суду складено 11.10.2024.