Справа № 182/5359/24
Провадження № 4-с/0182/20/2024
У Х В А Л А

Іменем України

28.11.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О.В.,

за участю секретаря Паламарчук П.Ю.,

представника скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , на дії/бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренко Дмитра Анатолійовича, -

В С Т А Н О В И В:

17.09.2024 року представник скаржника ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренко Дмитра Анатолійовича, посилаючись на наступні обставини.

На виконанні у державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Голосіївського ВДВС) Кушніренко Дмитра Анатолійовича, перебуває постанова № 52230800 від 19.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 7 398,02 дол. США та 500 грн. на користь Голосіївського ВДВС.

24.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Кушніренко Д.А. із заявою про закінчення виконавчого провадження, де зазначив, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. ОСОБА_1 зазначив, що заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2016 року у справі № 182/989/16-ц, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 52230800, в якому було винесено постанову № 52230800 від 19.11.2021 року Голосіївським про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 7 398,02 дол. США та 500 грн., яка виконується у даному виконавчому провадженні № 67719533 скасовано. А тому виконавче провадження № 67719533 підлягає закінченню з винесенням відповідної постанови в порядку передбаченому ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». На даний час вказана постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Кушніренко Д.А. протиправно винесена не була. Також, ОСОБА_1 звертав увагу державного виконавця, що продовження щодо стягнення виконавчого збору за виконання рішення, яке було скасовано судом, також є неправомірним, враховуючи приписи ч. 7 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначене свідчить, що виконавче провадження № 67719533 є протиправним, через скасування судового рішення, яке стало підставою для його існування у виконавчому провадженні № 52230800, адже заборонено стягувати виконавчий збір у виконавчому провадженні, рішення в якому було скасовано.

Крім того, з 06.10.2017 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що виключає повноваження Голосіївського ВДВС на вчинення будь-яких дій у даному виконавчому провадженні та їх законність після цієї дати. При відкритті спірного виконавчого провадження № 67719533 від 19.11.2021 року державний виконавець ОСОБА_3 не перевірив чи зареєстрований боржник на території його компетенції, який не був зареєстрований в Голосіївському районі з 06.10.2017 року, що було підставою для відмови у прийнятті до свого провадження вказаного виконавчого документу в силу ч.ч. 1,2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», а відповідно і всі дії та рішення, які були вчинені/прийняті державним виконавцем є протиправними. Він протиправно на теперішній час не передав за належністю вказане виконавче провадження до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Також, 14.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Кушніренко Д.А. із заявою про припинення звернення стягнення на пенсію боржника, де зазначив, що у відповідності до п. 3 ч. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження», тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 2102-IX, припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). Вказана норма діє з 26.03.2022 року.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , вказаний рахунок призначений для отримання пенсії та інших соціальних виплат. Після накладення 24.04.2024 року державним виконавцем ОСОБА_3 арешту на вказаний вище рахунок, з нього було списано «на погашення арештованої суми» лише пенсійні та соціальні надходження, що суперечить наведеній вище нормі. Загальна сума протиправно списаної пенсії ОСОБА_2 , на яку було неправомірно звернуто стягнення на час подання заяви державному виконавцю ОСОБА_3 складала 49 248,06 грн., які необхідно повернути боржнику.

28.10.2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 доповнив скаргу, де зазначив, що, продовжуючи свою протиправну діяльність, державний виконавець Кушніренко Д.А. 27 вересня 2024 року знову неправомірно списав з пенсійного рахунку ОСОБА_2 пенсію в сумі 122 014,76 грн.

З огляду на викладене вище, просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Голосіївського ВДВС Кушніренко Д.А. неправомірною, зобов`язати його припинити звернення стягнення на пенсію ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 67719533, зобов`язати його повернути ОСОБА_2 незаконно стягнуту пенсію в сумі 171 262,82 грн. та зобов`язати його винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 67719533 у зв`язку зі скасуванням заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2016 року у справі № 182/989/16-ц.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.10.2024 року скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

11.11.2024 року до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» від державного виконавця Голосіївського ВДВС Кушніренко Д.А. надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких він просить проводити судове засідання без його участі та не погоджується зі скаргою, посилаючись на наступні обставини. Дійсно, на виконанні у Голосіївському ВДВС перебувало виконавче провадження № 52230800 з примусового виконання виконавчого листа № 182/989/16-ц від 22.07.2016 року Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором № 0472/07/01-А від 03.12.2007 року в розмірі 73 980,26 (сімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят) доларів США 26 центів та 5 000,00 гривень.

16.09.2016 року державним виконавцем, згідно ст.ст. 17, 19, 21, 25, 31 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 01.11.2021 року до Відділу надійшла заява стягувача, який виявив бажання реалізувати право, передбачене п. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто повернути виконавчий документ за заявою стягувача.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1,3,4,6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч. 9 ст. 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

19.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову №52230800 про стягнення виконавчого збору. Станом на момент розгляду заяви про повернення виконавчого документа стягувачу, жодних рішень щодо скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а саме: виконавчого листа № 182/989/16-ц від 22.07.2016 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, до Голосіївського ВДВС не надходило. 26.11.2021 року державним виконавцем, керуючись п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Постанову про стягнення виконавчого збору № 52230800 від 19.11.2021 року виділено в окреме виконавче провадження № 67719533.

Так, 07.12.2021 року державним виконавцем, згідно ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчепровадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Згідно матеріалів виконавчого провадження, за період з 07.12.2021 року по 12.06.2024 року, до Голосіївського ВДВС не надходило рішень про скасування, визнання нечинною або визнання такою, що не підлягає виконанню постанови про стягнення виконавчого № 52230800 від 19.11.2021 року.

Наразі, згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження №52230800 завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, виконавче підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. З вищезазначеного огляду та наведених норм ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що законодавцем надано можливість врегулювати питання, зокрема але не виключно, закінчення виконавчого провадження шляхом визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, яким і є постанова про стягнення виконавчого збору № 52230800 від 19.11.2021 року. Станом на момент написання заперечення жодних рішень про скасування, визнання нечинною або визнання такою, що не підлягає виконанню постанови про стягнення виконавчого № 52230800 від 19.11.2021 року до Голосіївського ВДВС не надходило.

Крім того, за нормами ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Отже, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З цих підстав державний виконавець Кушніренко Д.А. просить суд відмовити ОСОБА_2 в задоволенні скарги на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Вважає, що скаргу в цивільному провадженні ним було подано вірно, оскільки оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору випливає з виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документу по цивільній справі №182/898/16-ц, а отже не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Суд вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, приходить до наступного.

Ст. 55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Таким чином, у разі незгоди з вищезазначеним рішенням, особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Голосіївському ВДВС перебувало виконавче провадження № 52230800 з примусового виконання виконавчого листа № 182/989/16-ц від 22.07.2016 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором № 0472/07/01-А від 03.12.2007 року в розмірі 73 980,26 (сімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят) доларів США 26 центів та 5 000,00 грн. (а.с.123).

За заявою представника ТОВ «Фінансова компанія «Женева» Богатирьової С.В. від 01.11.2021 року про повернення виконавчого документу (а.с.120), державним виконавцем Кушніренко Д.А. 26.11.2021 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.117).

Згідно ч. 3 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 1,3,4,6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч. 9 ст.27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Постанову про стягнення виконавчого збору №52230800 від 19.11.2021 року виділено в окреме виконавче провадження №67719533 (а.с.109), в якому постановою від 07.12.2021 року відкрито провадження (а.с.107).

Отже, предметом оскарження в даній скарзі є дії/бездіяльність державного виконавця Голосіївського ВДВС Кушніренко Д.А. у виконавчому провадженні №67719533 щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору.

Положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат виконавчого провадження та про накладення штрафу є виконавчими документами.

Якщо на виконанні перебуває рішення суду, то згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 448 ЦПК України.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», постанова про стягнення виконавчого збору сама по собі є виконавчим документом, а тому, необхідно виділяти виконання двох виконавчих документів:

1) виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду;

2) постанови про стягнення виконавчого збору.

У першому випадку застосовуються норми ст. 447 ЦПК України при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності виконавців, в другому - норми КАС.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Ч. 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За нормами ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Отже, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. З урахуванням наведеного юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 370/1034/15-ц. Аналогічний висновок вже висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц), від 16 січня 2019 року (справа № 910/22/695/13) та інших.

В силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки предметом даної скарги є дії/бездіяльність державного виконавця Голосіївського ВДВС Кушніренко Д.А. у виконавчому провадженні №67719533 щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору, у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя, з урахуванням аналогічної ситуації в позовному провадженні, має відмовити у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п1.ч.1 ст.205, 447, 448 ЦПК України, ч. 1 ст. 287 КАС України, ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Провадження по скарзі ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , на дії/бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренко Дмитра Анатолійовича закрити.

Роз`яснити скаржнику його право на звернення зі скаргою на дії /бездіяльність державного виконавця в порядку адміністративного судочинства до відповідного адміністративного суду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева