Справа №:755/8717/24
Провадження №: 2/755/5623/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, заяву представника позивача про здійснення розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шамо 10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в:

21.05.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шамо 10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 31.05.2024 року було відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Рішенням суду від 22.10.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

12.11.2024 року до суду надійшла заява представника позивача про здійснення розподілу судових витрат, у якій представник просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. посилаючись на те, що у позовній заяві був зазначений попередній розмір судових витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 грн., оскільки на час звернення до суду із позовом встановити фактичну суму витрат не можливим. Разом з цим, 21.01.2024 року був укладений договір про надання правової допомоги та проведена попередня оплата.

Суд, вивчивши заяву представника позивача про здійснення розподілу судових витрат, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Як вбачається з матеріалів справи, у змісті позову представник позивача зазначив про те, що на час подання позовної заяви позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн.

Разом з цим, до ухвалення судового рішення у матеріалах справи були відсутні будь-які докази про користування позивачем послугами професійної правничої допомоги, а сам позов був підписаний головою правління ОСББ «Шамо 10».

До заяви про здійснення розподілу судових витрат представник позивача додав копію договору про надання юридичної допомоги від 21.01.2024 року, копію рахунку на здійснення оплати послуг та копію акту здачі/приймання робіт/послуг із юридичної допомоги від 07.11.2024 року.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Поряд із цим, ані зміст позовної заяви, ані зміст будь-яких інших заяв сторони позивача з процесуальних питань не містять заяви сторони позивача про те, що докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За відсутності такої заяви позивач мав подати докази понесення судових витрат до часу ухвалення у справі рішення, однак цієї процесуальної дії сторона позивача не вчинила, при цьому згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У можливості здійснення зазначених процесуальних дій позивач не був обмежений, адже справа перебувала в провадженні суду майже п`ять місяців. Отже позивач мав п`ять місяців до часу ухвалення у справі рішення для подання доказів понесення судових витрат або для подання суду заяви у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що докази розміру витрат сторони позивача у зв`язку з розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України чітко визначають можливість здійснення розподілу судових витрат після ухвалення у справі рішення лише у разі якщо до закінчення розгляду справи (ураховуючи, що справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і відповідно судові дебати не проводились, як і не проводились судові засідання) сторона зробила заяву про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ураховуючи, що зміст жодної заяви сторони позивача по суті справи чи з процесуальних питань відповідної заяви не містить, безпідставними є вимоги представника позивача про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, про безпідставність вимог позивача свідчить і наступне.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даній справі суд відмовив у задоволенні позову, тому понесені позивачем судові витрати покладаються на самого позивача і не підлягають стягненню з відповідачів.

Відтак суд здійснив розподіл судових витрат шляхом їх покладення на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, а тому відсутні будь-які правові підстави для задоволення заяви представника позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника позивача про здійснення розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шамо 10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 27.11.2024 року.

Суддя -