Справа № 545/2411/19
Провадження № 4-с/545/13/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря Пінчук З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко Ірина Олександрівна, заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Тригубенко Ірини Юріївни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко І.О., звернувся до суд з скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду Полтавської області № 2/545/1209/19 від 26.11.2019 року про стягнення з нього на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

В обґрунтування скарги зазначив, що як вбачається із розрахунку заборгованості сплати аліментів, наданого у відповідь на адвокатський запит № 1 від 15.01.2024 року листом від 19.01.2024 № 9567 станом на 19.01.2024 року державним виконавцем була нарахована заборгованість зі сплати аліментів по ВП № 3546820 за період з березня 2022 року по 19.01.2024 року в розмірі 578238,76 грн. Вказана заборгованість була обрахована державним виконавцем на підставі інформації Державної податкової служби України, наданої у відповідь на запит № 186916356 від 04.01.2024 року, з якої вбачається, що в зазначений період боржник отримував дохід у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому, розрахунок здійснювався з усього розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 у вказаний період, без визначення його складових та правових підстав утримання аліментів з усіх видів грошового забезпечення. Дійсно ОСОБА_1 , будучи призваним під час мобілізації, з 14.03.2022 року по даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Як вбачається із наданої боржнику військовою частиною НОМЕР_1 інформації про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та його складові, грошове забезпечення боржника складається із щомісячних основних видів грошового забезпечення; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення, з яких аліменти не стягуються. Вважаючи помилковими дії державного виконавця по розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.03.2022 року по 19.01.2024 року в зазначеному розмірі, представником боржника на основі отриманої від в/ч НОМЕР_1 інформації про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та його складові у вказаний період, було здійснено контррозрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за результатами якого сума боргу склала 106361,52 грн. З зв`язку з цим, представником боржника було подано на ім`я начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів № 39 від 23.05.2024 року. Аргументи представника боржника, викладені у заяві про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, були частково враховані державним виконавцем ОСОБА_3 при перерахунку заборгованості, та було здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП 3546820 за період з березня 2022 по червень 2024 року, про що було складено довідку-розрахунок від 01.07.2024 року № 89750, за змістом якої вбачається, що заборгованість станом на 01.07.2024 року становить 331278 грн. 83 коп.При цьому, при даному перерахунку, розрахунки сум, які підлягали стягненню з доходів боржника в період з березня 2022 по листопад 2022 аналогічні обрахованим представником боржника, визначалися лише виходячи з основного грошового забезпечення боржника, і за вказаний період сума заборгованості становить 29163,23 грн., з чим погоджується ОСОБА_1 . Починаючи з грудня 2022 року державним виконавцем визначалася заборгованість зі сплати аліментів з усіх складових грошового забезпечення боржника, в тому числі і таких, що носять одноразовий характер, що, на думку боржника, є неправомірним та суперечить вимогам чинного законодавства України. До того ж, на обраховану державним виконавцем суму заборгованості станом на 24.11.2021 року, згідно ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавчий збір», було нараховано виконавчий збір в розмірі 33127,88 грн. Як вбачається з листа Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.07.2024 № 90859, з рахунків боржника станом на 08.07.2024 року списано кошти в розмірі 30367,28 грн., які перераховано на рахунок стягувача. Залишок боргу по виконавчому провадженню № 3546820 станом на 08.07.2024 року становить 300911,55 грн., виконавчий збір- 33127,88 грн., а всього 334 039,43 грн. 04.07.2024 року державним виконавцем Тригубенко І.Ю. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої направлено для виконання до ВЧ НОМЕР_1 . Разом з тим, постановою КМУ від 11.11.2022 № 1263, яка набула чинності 16.11.2022, внесено зміни до пункту 8 Постанови КМУ від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя,дітей, батьків, інших осіб», якою передбачено стягнення з інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 (застосовуються з 01.02.2023) внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, від 07.06.2018 № 260, відповідно до яких додаткова винагорода, визначена Постановою КМУ від 24.11.2021 року № 168, належить до одноразових видів грошового забезпечення. Таким чином, додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 Постанови КМУ від 06.07.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не має постійного характеру, а передбачена на період дії воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відтак, належить до одноразових видів грошового забезпечення і не включається до переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів.До Заяви про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником було додано надані військовою частиною НОМЕР_1 картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 , з яких вбачаються всі складові його грошового забезпечення, а саме: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливі умови проходження служби, премія, грошова допомога для оздоровлення, винагорода до 24-го серпня, додаткова винагорода. оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за особливі умови проходження служби, премія та індексація; підлягають виключенню із грошового забезпечення грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та додаткова винагорода. Однак, державним виконавцем ОСОБА_3 при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , не було враховано положень вищеописаних законодавчих норм і наданих боржником доказів, що призвело до невірного визначення суми заборгованості в розмірі 331278,83 грн.

Враховуючи вищенаведене, просить визнати неправомірними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тригубенко Ірини Юріївни щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 01.07.2024 року у виконавчому провадженні № 3546820 в сумі 331278,83 грн. та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок розміру аліментів за період з грудня 2022 року по лютий 2024 року включно на підставі відомостей, вказаних у розділі І довідки про доходи, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 02.05.2024 за № 5525.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися.

Представник скаржника надала заяву про розгляд справи за її відсутність, скаргу підтримує у повному обсязі.

Представник Полтавського ВДВС також заяву, у якій зазначив, що 11.11.2022 року Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 1263 «Про внесення зміни до пункту 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів па одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Згідно з вказаним документом, з військовослужбовців ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. При перевірці виконавчого провадження, виявлено, що державним виконавцем при нарахуванні довідки-розрахунку від 01.07.2024 вірно враховані доходи боржника ОСОБА_1 . Однак, допущені арифметичні помилки, що призвело до невірного нарахування боргу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 2, п. 7 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Тригубенко І.Ю. перебуває виконавчий лист Полтавського районного суду Полтавської області № 2/545/1209/19 від 26.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Як вбачається із розрахунку заборгованості сплати аліментів, станом на 19.01.2024 року державним виконавцем була нарахована заборгованість зі сплати аліментів по ВП № 3546820 за період з березня 2022 року по 19.01.2024 року в розмірі 578238,76 грн. (а.с. 15) За період з 01.03.2022 року по 19.01.2024 року в зазначеному розмірі, представником боржника на основі отриманої від в/ч НОМЕР_1 інформації про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та його складові у вказаний період, було здійснено контррозрахунок заборгованості зі сплати аліментів, за результатами якого сума боргу склала 106361,52 грн. (а.с. 21) З зв`язку з цим, представником боржника було подано на ім`я начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів № 39 від 23.05.2024 року (а.с. 19-20). Починаючи з грудня 2022 року державним виконавцем визначалася заборгованість зі сплати аліментів з усіх складових грошового забезпечення боржника (а.с. 22-26). Залишок боргу по виконавчому провадженню № 3546820 станом на 08.07.2024 року становить 300911,55 грн., виконавчий збір- 33127,88 грн., а всього 334 039,43 грн. (а.с. 28, 29) 04.07.2024 року державним виконавцем Тригубенко І.Ю. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію якої направлено для виконання до ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 30).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26 лютого 1993 року (далі - Перелік), передбачено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 1постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям, під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних(бойових)дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується у відповідних розмірах, розмір якої залежить зокрема від безпосередньої участі у бойових діях, покладених завданнях та від іншого.

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не визначено, що додаткова винагорода військовослужбовцям є грошовим забезпеченням, що не має постійного характеру.

Однак пунктом 1 Переліку чітко визначено, що аліменти справляються з додаткової винагороди за основним місцем роботи, яка в свою чергу входить в структуру грошового забезпечення.

Таким чином, з аналізу вказаних норм випливає, що аліменти мають стягуватися в частці від усіх видів доходу боржника. Тому фактично, навіть до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року, виконавець мав би враховувати всі види надходжень боржника для визначення розміру аліментів.

Фактично Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2022 року № 1263 лише підтверджено необхідність стягнення аліментів з урахуванням додаткової винагороди. Раніше законодавство просто не містило норми про отримання додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану. Тому з урахуванням змін у законодавстві, законодавець лише узгодив між собою всі нормативно-правові акти.

Постанова Кабінету Міністрів України м від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», на яку міститься посилання в статті 81 СК України, також передбачає пункт 1, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним.

Зазначений правовий висновок висловлено Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц, провадження № 61-45100сво18.

Таким чином, не вбачаються жодні підстави вважати, що законодавець, маючи на меті належне забезпечення дитини для її повноцінного духовного та фізичного розвитку, міг з будь-яких причин не охоплювати аліментними зобов`язаннями додаткову винагороду на період воєнного стану. Внесенням відповідних змін 16 листопада 2022 року законодавець лише конкретизував перелік видів грошового забезпечення, із яких справляється нарахування аліментів, задля усунення проблемних питань при нарахуванні аліментів, а не «створив» новий вид доходів, який раніше таким не визнавав.

Отже додаткові виплати, які нараховувались та виплачувались боржнику по аліментам відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 16 листопада 2022 року не є одноразовим нерегулярним видом грошового забезпечення, мали постійний характер та відносились до видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей батьків, інших осіб.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2024 року у справі № 209/3260/13-ц

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наведені положення закону суд звертає увагу, що при розгляді скарги обов`язок доказування обставин у обґрунтування скарги покладений на особу, яка звернулася зі скаргою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Продан проти Молдови» Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини (995_004), буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Отже, виконання рішення, постановленого судом, мало вважатися невіддільним складником «судового розгляду», передбаченого у статті 6.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене судприходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 5, 81, 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сидоренко Ірина Олександрівна, заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Тригубенко Ірини Юріївни- відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяТетяна ЗУБ