Провадження № 2/161/4750/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

за участі: представників позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка подана в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2024 року заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, звернувся до суду в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі в/ч НОМЕР_1 ) з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що у підвідомчості в/ч НОМЕР_1 перебуває гуртожиток /літер А/, загальною площею 3088,8 кв.м., який розташований у АДРЕСА_1 (далі гуртожиток). Даний гуртожиток є державною власністю. У квітні 2019 року в кімнату № НОМЕР_2 гуртожитку було вселено колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 та членів його сім`ї. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 602-ос від 06.10.2021 року підполковник ОСОБА_3 виключений із списків особового складу, знятий з усіх видів забезпечення, з підстави вибуття для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Великі Мости Львівської обл. Відтак, правова підстава, яка слугувала для надання відповідачу права на користування кімнатою у гуртожитку відпала, а неодноразові вимоги звільнити службове житлове приміщення останнім залишені поза увагою. Враховуючи наведене, просить суд виселити ОСОБА_3 з кімнати № 83 у гуртожитку без надання іншого житлового приміщення та стягнути з нього на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Представники позивачів в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, які викладені у позовній заяві та просили задовольнити їх у повному обсязі. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, гуртожиток /літера А-5/ загальною площею 3088,8 кв.м, який розташований в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.11.2008 року серії НОМЕР_3 , виданого на підставі рішення виконкому Луцької міської ради від 06.11.2008 року № 772-6, належить державі Україна в особі Державної прикордонної служби України на праві державної власності.

Вказаний гуртожиток та усі приміщення у ньому закріплені за ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на праві повного господарського відання та призначений для тимчасового проживання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 та членів їх сімей.

На підставі протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.04.2019 року № 6, ордеру на жилу площу в гуртожитку № 18 від 24.04.2019 року та договору користування жилим приміщенням у гуртожитку № 127 від 25.04.2019 року (далі Договір), житлове приміщення № 18 у гуртожитку надано у користування колишньому військовослужбовцю НОМЕР_4 прикордонного Волинського загону підполковнику ОСОБА_3 зі складом сім`ї три особи (дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 ), яке рахується за ним по теперішній час.

Відомості про проживання у відомчому житлі громадянами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та донькою ОСОБА_5 відсутні, що підтверджується рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14.09.2020 року у справі № 718/338/20.

Вищевказаним судовим рішенням шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано, а також встановлено, що ОСОБА_4 спільно не проживає із ОСОБА_3 розпочинаючи з жовтня 2019 року.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 602-ос від 06.10.2021 року підполковник ОСОБА_3 виключений із списків особового складу, знятий з усіх видів забезпечення, з підстави вибуття для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Великі Мости Львівської обл.

З огляду на наведене, суд вважає доведеним, що відповідач на даний час у публічно-правових відносинах із в/ч НОМЕР_1 не перебуває.

Згідно вимог ст. ст. 127, 128 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЖК України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 498 (далі Положення № 498), на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає особі ордер за формою згідно з додатком, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Під час одержання ордера пред`являються документи, що посвідчують особу наймача та всіх членів сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження), включених до ордера.

Відповідно до п. 7 Положення № 498, користування жилою площею здійснюється у гуртожитках державної та комунальної форми власності виключно за договором найму житлового приміщення, укладеним на підставі ордера.

Пунктом 11 Положення № 498 визначено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані у разі виселення з гуртожитку та/або набуття у власність жилого приміщення передати організації, яка здійснює управління гуртожитком, усе майно, що було надано їм у користування згідно з договором найму (оренди).

У відповідності до положень п. 17 Положення № 498 виселення з гуртожитків осіб, які проживають на умовах найму (оренди), здійснюється відповідно до ст. 132 ЖК України.

Згідно зі ст. 132 Кодексу, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням.

Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв`язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Крім того, відповідно до вимог п. 23 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилим приміщенням, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 року № 26, військовослужбовці та члени їх сімей зобов`язані вивільнити та здати займане ними службове жиле приміщення (службову жилу площу) у місячний строк з дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби, відповідач зобов`язаній здати службове житлове приміщення в місячний термін.

З урахуванням наведених вимог чинного законодавства, а також того факту, що на даний час ОСОБА_3 у публічно-правових відносинах із ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває, останній підлягає виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Суд також наголошує на такому.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_7 неодноразово звертався до громадянина ОСОБА_3 з вимогою звільнити житлове приміщення у гуртожитку, оскільки ним порушено умови договору, а саме п. 3.1. Договору, згідно з яким користувач зобов`язаний, у разі виїзду до іншого місця проходження військової служби, звільнити житлове приміщення і здати його в належному стані за актом приймання - передачі балансоутримувачу.

Однак вказані звернення були проігноровані відповідачем, житлове приміщення у гуртожитку по даний час останнім не звільнено.

Таким чином, безпідставне використання відомчого житла НОМЕР_4 прикордонного Волинського загону та порушення відповідачем вимог чинного законодавства України, а саме не звільнення ним житлового приміщення у гуртожитку, завдали та продовжують завдавати шкоди економічним та соціальним інтересам держави, а також унеможливлюють забезпечення житлом діючих військовослужбовців НОМЕР_4 прикордонного Волинського загону (в/ч НОМЕР_1 ) ДПС України, що відповідно до ч. 3 ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 8.04.1999 року та ст. 56 ЦПК України, покладає на прокуратуру необхідність здійснення представництва інтересів держави в суді.

Отже, в даному випадку заступник керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону діє згідно з ч. 3 ст. 131-1 Конституції України, а саме звертається до місцевого суду в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову Заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка подана в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 2422,40 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263-265, 280 ЦПК України, на підставі ст. ст. 127, 128, 130, 132 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Заступника керівника Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, яка подана в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення задовольнити.

Виселити громадянина ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення із кімнати № НОМЕР_2 гуртожитка, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , балансоутримувачем якого є ІНФОРМАЦІЯ_7 (в/ч НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Волинська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_7 (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складений 29 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук