Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2030/24
Провадження № 2-о/935/72/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Янчук В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кумечко С.М.,

учасників справи:

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт перебування на його утриманні малолітньої падчерки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що заявник є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

З 16.06.2023 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ще до реєстрації шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Від попереднього шлюбу, дружина має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_7 помер у травні 2021 року. 3 2018 року заявник з дружиною проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, приймав участь у вихованні дитини дружини від попереднього шлюбу, утримував її, згодом, після народження спільних з дружиною дітей на утриманні заявника перебуває троє дітей.Отже, єдиним документом, що підтвердить факт утримання заявником дитини дружини від попереднього шлюбу та надасть заявнику право на звільнення з військової служби є рішення суду про встановлення цього факту.

Заявник зазначає, що оскільки усі проживають однією сім`єю, він несе витрати на утримання усіх членів своєї сім`ї, у тому числі і на ОСОБА_3 , в період спільного проживання до шлюбу, не вважав доньку своєї дружини від попереднього шлюбу чужою дитиною.

З метою оформлення документів для звільнення з військової служби за мобілізацією заявник змушений звертатись до суду із заявою про встановлення факту перебування малолітньої ОСОБА_3 , 31.10.024 на його утриманні.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав з мотивів та доводів, що викладені в ній та просив її задовольнити.

В судовому засіданні заінтересована особа - ОСОБА_2 щодо поданої заяви не заперечила, та просила її задовольнити. Вказала, що її чоловік фінансово утримує родину та допомагає у вихованні дітей.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник ОСОБА_8 подав пояснення щодо заяви, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні заявника малолітньої ОСОБА_3 , а розгляд справи просив здійснювати у відсутність представника заінтересованої особи.

В ході судового розгляду судом було поставлено на обговорення питання щодо можливості розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження.

Заявник ОСОБА_1 зазначив, що заяву можливо розглянути в порядку окремого провадження, водночас спір про право не вбачає.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 підтримала думку заявника.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладений у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, рішенням у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) Європейський суд з прав людини, установивши порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частини 1 статті 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 квітня 2020 (справа № 200/14136/17, провадження № 61-15965св19) також виснував, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту перебування на утриманні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідне заявникові для вирішення питання про звільнення від проходження військової служби.

Разом з тим, суд вважає, що саме по собі встановлення судом факту перебування на утриманні не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаних фактів не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Вітчим зобов`язаний утримувати падчерку. Жоден нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати безумовну участь у вихованні та піклуванні.

Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо усиновлення/визнання батьківства. Крім того, судом під час розгляду справи про усиновлення або ж вирішенні спору про визнання батьківства у позовному провадженні щодо участі особи у вихованні дитини береться до уваги ставлення до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до заявника/позивача, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні такої справи.

Таким чином, обов`язок утримувати малолітню дитину покладено, як на матір дитини так і її вітчима, за умови, що останній проживає з дитиною.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів заявника або створення умов для здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановленні цим розділом.

Вимоги заявника про встановлення факту утримання падчерки не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України.

Факт, про встановлення якого просить заявник, не породжує для нього жодних особистих немайнових чи майнових прав, не підтверджує наявності чи відсутності неоспорюваних прав, що є завданнями окремого провадження.

Заявник просить встановити факт не з метою підтвердження особистих немайнових чи майнових прав, а з метою звільнення з військової служби в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За наведених обставин факт перебування на утриманні заявника малолітньої падчерки не може бути встановлений за правилами окремого провадження, у зв`язку із чим заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 186, 260, 315 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту перебування на утриманні - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявникові його право на звернення до суду з позовом в порядку загального позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Повний текст ухвали складено: 29 жовтня 2024 р.

Сторони у справі:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 .

Суддя В.В.Янчук