ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 8/753/20/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Скобіоли О.П., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 , за заявою про перегляд судового наказу за новоявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі судового наказу Дарницького районного суду м.Києва від 19.09.2024 року з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 , не доведено до відома суду обставини, що можуть вплинути на результати розгляду справи. Зокрема до фактичного припинення шлюбу заявник разом з ОСОБА_2 , її вітчимом, та донькою мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , вказана квартира на праві приватної власності належала ОСОБА_2 , її матері та вітчиму. В подальшому заявником було запропоновано вітчиму ОСОБА_2 , придбати у нього належну йому 1/3 частину квартири, та оформити її на доньку заявника. Оскільки на момент оформлення був відсутній дозвіл Служби у справах дітей для оформлення квартири на доньку, було прийнято рішення про оформлення вказаної частки на ОСОБА_2 . Тому між заявником та ОСОБА_2 , було досягнуто згоду про те, що вона не претендуватиме на додаткове стягнення з заявника аліментів на утримання дитини. Крім того зазначив, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 26.02.2015 року під час розірвання шлюбу, було вирішено питання про визначення місця проживання дитини разом з заявником у зв`язку з чим ОСОБА_2 , не набула права вимоги на утримання спільної доньки. У зв`язку з чим просить скасувати вищевказаний судовий наказ у зв`язку з ново виявленими обставинами.

В судовому засіданні заявника підтримав вимоги заяви з викладених в ній обставин. Окремо зазначив, що вказаній спір повинен розглядатись в позовному провадженні.

Заінтересована особа в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що дитина з моменту розлучення проживала разом з нею. Окремо вказала, що між заявником та нею було досягнуто домовленість про сплату аліментів. Заявник деякий час добровільно сплачував аліменти у розмірі 4000,00 грн., які в подальшому перестав сплачувати, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Рішення суду про розірвання шлюбу, яким було визначено місце проживання дитини було долучено нею до заяви про видачу судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши сторони суд приходить до наступного висновку.

За приписом статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи .

За змістом вказаної норми процесуального закону нововиявлені обставини передбачають наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, а особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному слуханні, а також що цей доказ є вирішальним у справі.

Відповідно до положень частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Аналіз змісту норм Розділу ІІ ЦПК України (статті 160-173) дає підстави для висновку, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Оскільки судовий наказ є немотивованим судовим рішенням, процедура його видачі обмежується перевіркою дотримання правил предметної, суб`єктної та територіальної юрисдикції (підсудності), відповідності вимог передбаченому законом переліку (стаття 161 ЦПК) та наявності у заяві про видачу судового наказу визначених законом реквізитів (стаття 163 ЦПК).

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд може прийняти лише два рішення - видати судовий наказ або постановити ухвалу про відмову у його видачі.

Стаття 165 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Такими підставами є: подання заяви з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (без додержання визначеної законом форми та змісту); подання заяви особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписання її або підписання особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявність обставин, передбачених частиною першою статті 186 цього Кодексу (які є підставами для відмови у відкритті провадження у справі); з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності; отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Водночас визначені процесуальним законом підстави для відмови у видачі судового наказу у заяві боржника не наведені, а обставини, на які він посилається, не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 26.02.2015 року про розірвання шлюбу, яким було вирішено питання про визначення місця проживання дитини, було долучено до заяви про видачу судового наказу та було предметом дослідження під час ухвалення судом відповідного рішення, а тому вказана обставина не є нововиявленою.

Інші обставини зазначені в заяві про перегляд судового наказу, суд вважає необґрунтованими.

Зважаючи на вищенаведене, передбачені законом підстави для скасування судового наказу відсутні.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30.10.2024 року

Суддя С.В. Кулик