Справа № 496/5936/24
Провадження № 2/496/2697/24
У Х В А Л А

25 вересня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували 24 вересня 2017 року, посилаючись на те, що їх подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, вони мають зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечать подальшому сумісному проживанню. Спільних дітей від вказаного шлюбу не мають.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно положень ст. 19 ЦПК України суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Сімейним кодексом України визначено підстави для розірвання шлюбу в органах ДРАЦС та підстави для звернення з таким позовом до суду.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України.

Статтею 106 СК України встановлено, що подружжя, яке не має дітей (неповнолітніх), має право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що від шлюбу сторони дітей не мають.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази звернення сторін до органів РАЦСу із спільною заявою про розірвання шлюбу або відмови відповідача від такого звернення. Так само суду не надано відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦСу або даних про заперечення відповідача проти розірвання шлюбу чи його ухилення від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує інший - позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, що немає неповнолітніх дітей, який позивачкою не був дотриманий у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути позивачці.

Роз`яснити сторонам, що вирішити питання про розірвання шлюбу вони можуть через органи ДРАЦС.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.09.2024 року.

Суддя Л.О. Пендюра