Номер провадження: 22-ц/813/7094/24
Справа № 2/1519/7865/11
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.11.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк») ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним, за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору, -

встановила:

У листопаді 2011 року ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 5708577 від 21.09.2007 року станом на 22.09.2011 року у розмірі: заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 37426,28 долара США; заборгованість за непогашеними у строк відсотками за користування кредитом у розмірі - 7348,75 долара США; пеня за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі - 5388,28 долара США; штраф за порушення обов`язків, передбачених п. п. 4.3.2 - 4.3.6 кредитного договору, в розмірі 545,89 долара США; штраф за порушення обов`язків щодо поновлення дії договорів страхування у розмірі - 43650,00 грн.

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, звернувся до суду із уточненим у червні 2019 року позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому остаточно просить: 1) визнати недійсними пункти 1.1, 1.5 ст. 1, підпункт 2.1.1.2 п. 2 ст. 2 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»; 2) визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008 року, укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 ; 3) визнати неукладеним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008 року, згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 року.

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту 1.1 статті 1 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008 року, укладеного між нею та ЗАТ «Перший Міжнародний Банк України», недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору у розмірі 252200 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2018 року заяву ПАТ «Перший Український міжнародний банк» про забезпечення позову було задоволено частково.

Накладено арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 114,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року задоволено частково вищевказану позовну заяву ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет а спору - ОСОБА_2 , та позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року в частині задоволення позову ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 та стягнення судового збору скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення абзац другий, третій, четвертий рішення суду першої інстанції викладено в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі - 37426,28 доларів США, заборгованість за непогашеними у строк відсотками за користуванням кредитом в розмірі - 3421,90 доларів США, штраф за ненадання довідки про заробітну плату та інші доходи в сумі - 545,89 доларів США та штраф за невиконання умов страхування предмету застави в сумі - 43650 грн.

В задоволенні інших позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.06.2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.09.2021 року у нескасованій і незмінений частині та постанову Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року в частині задоволених позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про визнання пункту кредитного договору недійсним, встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору та позовних вимог третьої особи ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним - залишено без змін.

09.09.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2018 року про забезпечення позову у справі .

21.11.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. з підстав існування обставин, які викликають у заявника сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів.

Заяву про відвід обґрунтовано тим, що суддя Погорєлова С.О. не направила на адресу заявниці копію апеляційної скарги, та не відкрила провадження у справі, що свідчить про приховання від ОСОБА_1 інформації про час і місце розгляду справи, що є порушенням положень ЦПК України.

Крім того, при розгляді справи по суті суддями Одеського апеляційного суду Таварткіладзе О.М. та Заїкіним А.П. не були враховані ті обставини, що єдиним доказом боргу ОСОБА_1 перед банком виступав свідомо підроблений документ - розрахунок заборгованості від 31.10.2011 року, за яким боржником перед ПАТ «ПУМБ» є інша особа, ОСОБА_4 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Безпідставними при цьому є доводи заяву про відвід в частині того, що суддя Погорєлова С.О. не направила на адресу заявниці копію апеляційної скарги, та не відкрила провадження у справі, що свідчить про приховання від ОСОБА_1 інформації про час і місце розгляду справи, що є порушенням положень ЦПК України.

Так, 09.09.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2018 року про забезпечення позову у справі.

10.09.2024 року Одеським апеляційним судом було зроблено запит до Малиновського районного суду м. Одеси про витребування справи № 2/1519/7865/11.

23.09.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від Малиновського районного суду надійшов лист, згідно якого вбачається що згідно обліково-статистичних даних електронної програми діловодства КП Д-3 Малиновського районного суду м. Одеси вбачається, що на електронну адресу суду 25.08.2024 року надійшов запит Верховного суду про направлення матеріалів цивільної справи №2/1519/7865/11 для розгляду заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення постанови Верховного суду від 05.06.2024 року.

На підставі викладеного, цивільну справу було направлено до Верховного суду.

Також судом першої інстанції зазначено, що після повернення відповідних матеріалів із суду касаційної інстанції, Малиновським районним судом м. Одеси буде невідкладно скеровано матеріали зазначеної справи до суду апеляційної інстанції.

Станом на 27.11.2024 року цивільна справа на адресу Одеського апеляційного суду не надходила.

Листом від 22.11.2024 року Одеським апеляційним судом було роз`яснено ОСОБА_1 , що у зв`язку із тим, що на даний час не вирішено питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2018 року про забезпечення позову, то у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для направлення копії апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами на адресу ОСОБА_1 , а також для визначення дати судового засідання.

Разом з тим, якщо буде вирішено питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2018 року про забезпечення позову, Одеський апеляційний суд повідомить ОСОБА_1 у передбаченому чинним законодавством порядку про дату та час слухання справи.

Вказані обставини, які були доведені судом апеляційної інстанції до відома ОСОБА_1 , спростовують у повному обсязі доводи заяви про відвід ОСОБА_1 щодо порушення права заявниці на отримання копії апеляційної скарги, та отримання інформації про час і місце розгляду справи.

Щодо доводів ОСОБА_1 , викладених у заяві про відвід в частині того, при розгляді справи по суті суддями Одеського апеляційного суду Таварткіладзе О.М. та Заїкіним А.П. не були враховані ті обставини, що єдиним доказом боргу ОСОБА_1 перед банком виступав свідомо підроблений документ - розрахунок заборгованості від 31.10.2011 року, за яким боржником перед ПАТ «ПУМБ» є інша особа, ОСОБА_4 , - то вказані доводи свідчать про незгоду заявника із постановою Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року, тобто, фактично, заявник не погоджується із обґрунтуванням уже прийнятого суддями рішення, яке набрало законної сили.

Доводи заявника в частині щодо необхідності відводу суддів саме з підстав незгоди з їх правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

Отже, незгода ОСОБА_1 з судовим рішенням, ухваленим колегією суддів у даній справі, не може бути підставою для відводу суддів, передбаченої чинним процесуальним законодавством без надання стороною, яка заявляє відвід, доказів проявлення цими суддями саме необ`єктивності чи упередженості при ухвалені такого судового рішення, висловлення окремої думки на користь однієї із сторін.

Доводи заяви ОСОБА_1 про нібито тривалі професійні стосунки судді Погорєлової С.О. зі стороною у справі ОСОБА_2 ґрунтуються виключно на припущеннях заявника, без підтвердження відповідними доказами.

Жодного належного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. при розгляді даної справи, заява про відвід не містить.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (визначення складу суду). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 суддям Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., Заїкіну А.П. - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе