30 липня 2024 року м. Кропивницький
справа № 404/4770/22
провадження № 22-з/4809/90/24
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,
учасники справи:
позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Самойленко Петро Миколайович, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 квітня 2024 року у складі судді Варакіної Н.Б.,
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 квітня 2024 року та додаткове рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 травня 2024 рокускасовано та ухвалено нове. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) у розмірі 6890 грн 48 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2477 грн 40 коп та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
18 липня 2024 року до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява адвоката Самойленка Петра Миколайовича, який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про ухвалення додаткової постанови.
В обґрунтування заяви представник ФОП ОСОБА_1 адвокат Самойленко П.М.посилався на те, що в справі 404/4770/22, яка розглядалась Кропивницьким апеляційним судом, питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, судом не вирішувалося. Тому просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн, понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 направили заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання заяви у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України (а.с.159-161) .
Розглянувши заяву сторони позивача, дослідивши письмові докази по справі колегія суддів вважає, що заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Самойленко Петро Миколайович, підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 зазначено, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 726/1142/22.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що під час розгляду справи правнича допомога у судах позивачу надавалась адвокатом Самойленком Петром Миколайовичем на підставі договору про надання правової допомоги від 30 січня 2019 року №30/01/19 (а.с.27).
На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу було надано суду додаткову угоду №120-1 до договору про надання правової допомоги від 30 січня 2019 року №30/01/19, згідно з якою вартість послуг (гонорар) адвоката, наданих в суді апеляційної інстанції складає у загальному розмірі 2000 грн (а.с.149).
Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаної роботи згідно з долученим до поданої заяви актом, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, керуючись принципом співмірності, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Самойленко Петро Миколайович, та про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених ним за представництво по справі №404/4770/22 в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2000 грн.
За вказаних вище обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення відповідно до вимог ст.270 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України
Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Самойленко Петро Миколайович, про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Ухвалити додаткове судове рішення у справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 квітня 2024 року.
Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2000 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко