Справа № 335/213/24
Провадження № 2/209/623/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Лобарчук О.О.

за участі секретаря Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник ТОВ «УМ Факторинг» Макєєв В.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованість за кредитним договором у розмірі 38310,00 грн., а також понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2271377 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, договір укладено в електронному форматі, згідно з умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 10000,00 гривень строком на 29 днів шляхом переказу на його банківську картку № НОМЕР_1 з призначенням платежу поповненням карти та зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування. 26 липня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передала право вимоги за договором №2271377 від 20.08.2021 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі Договором факторингу № 27072023 від 26 липня 2023 року, Згідно умов договору позивач набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 38310,00 гривень і яка складається із: сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000,00 гривень; сума заборгованості за відсотками в розмірі 22800,00 гривень. Відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.(а.с.41)

08.04.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Малюк О.П. суду було надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вказує, що по-перше, відповідач вважає, що позивач не довів розмір заборгованості за Кредитним договором № 2271377 від 20.08.2021 року, тому що наданий позивачем розрахунок заборгованості, який не є окремим документом, а міститься в тексті позовної заяви, не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», яка передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Відповідач звертає увагу суду на той факт, що наданий розрахунок заборгованості не містить інформації щодо часу, дати, суми, місця, ПІБ платника, призначення платежу, дебет/кредит (коли саме, яким чином та в якому розмірі вони були надані), не містить інформації щодо погашення заборгованості (коли саме, ким, яким чином та в якому розмірі були надані грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом), яка повинна міститись у виписці за рахунком, а є лише одностороннім та одноособовим нарахуванням Позивачем суми заборгованості за певний період. Вищезазначеними документами не можна довести виконання умов Кредитного договору № 2271377 від 20.08.2021 року у зв`язку з тим, що єдиним доказом внесення готівкової валюти на рахунок банку є відповідна заява на переказ готівки, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-20цс12. Таким чином, Відповідач вважає, що Позивач при поданні позовної заяви до суду не довів розмір заборгованості, який просить суд стягнути з нього. По-друге, відповідач не погоджується з вимогою позивача про стягнення заборгованості за відсотками за період з 20.09.2021 року по 18.01.2022 року, який складає 120 днів, у розмірі 22800,00 грн., у зв`язку з чим зазначає наступне. Відповідно до п.4.1.1 Кредитного договору № 2271377 від 20.08.2021 року, у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткового договору до Договору. Пунктом 4.1.2 передбачено, що пропозиція (оферта) клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «Продлить кредит/Продовжити кредит» в Особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь Товариства у розмірі, не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності - штрафних санкцій). Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі наявності останніх), Заява Клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою. Згідно з пунктами 4.1.4, 4.1.5, Додатковий договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством грошових коштів згідно з підпунктом Договору та підписання його Клієнтом електронним підписом за допомогою Одноразового ідентифікатора. Відповідач звертає увагу суду на те, що він не ініціював перед Кредитором продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, не здійснював платіж на користь Кредитора, ніякого Додаткового договору до Кредитного договору № 2271377 від 26.08.2021 року з Кредитором він не укладав. Згідно з пунктом 4.2.1, сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1." 4.1.6. Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Також, відповідно до п.4.2.4, у випадку автопролонгації Товариство, не пізніше 4-го календарного дня після закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту надсилає електронний лист-повідомлення на електронну адресу Клієнта та/або СМС- повідомлення на номер телефону, інформуючи Клієнта про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування кредитом. Зазначена інформація відображається також в Особистому кабінеті. Однак, частиною 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції від 23.04.2021 року, діючій на момент укладання Кредитного договору №2271377 від 20.08.2021 року, передбачено, що зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, у зв`язку з тим, що автопролонгація є зміною умов договору в односторонньому порядку, а саме: строку дії договору, тому ця умова, зазначена в Кредитному договорі № 2271377 від 20.08.2021 року, є нікчемною. В частині 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції від 23.04.2021 року, діючій на момент укладання Кредитного договору № 2271377 від 20.08.2021 року, зазначено, що примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Позивач при поданні позовної заяви не надав до суду жодного доказу ініціювання відповідачем пролонгації Кредитного договору № 2271377 від 20.08.2021 року та укладання Додаткового договору. Крім того, в розрахунку заборгованості, який міститься в тексті позовної заяви, позивачем взагалі не зазначено про здійснення відповідачем платежу у разі укладання Додаткового договору, не надано доказів сплати: платіжного доручення чи квитанції. Також Позивачем не надано доказів зміни умов договору в односторонньому порядку, а саме: стосовно інформування Клієнта про новий строк користування кредитом та розмір процентної ставки за користування кредитом, як це передбачено п.4.2.4 Кредитного договору № 2271377 від 20.08.2021 року. (а.с.52-54)

02.05.2024 року представником позивача ОСОБА_2 суду було надано відповідь на відзив, згідно змісту якого представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. (а.с.66-70)

13.05.2024 року представником позивача ОСОБА_3 суду були надані додаткові письмові пояснення, в яких він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 травня 2024 року задоволено клопотання представника ТОВ «УМ Факторинг» про витребування доказів. (а.с.91)

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Малюк О.П. в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляду справи у її відсутність та у відсутність відповідача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно Паспорту споживчого кредиту (а.с.16) та Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2271377 від 20.08.2021 р. (а.с.12-15) відповідачу було запропоновано укласти споживчий кредит, в якому було обумовлено відсотки по тілу кредиту та інші умови кредитного договору, який був підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису. За умовами договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 10000,00 гривень, а відповідач був зобов`язаний повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у загальній сумі 15510,00 гривень.

Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.17) між ТОВ «УПР» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» було укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, згідно якого було перераховано на платіжну картку клієнта на суму 10000,00 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки АТ «Укрсиббанк» (а.с.94) ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_2 , до якого видано картку № НОМЕР_3 за період з 20.08.2021 р. по 23.08.2021 р. та по якому здійснювався рух грошових коштів, що підтверджується випискою по даному рахунку (а.с.94-99).

26 липня 2023 року між ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 27072023 (а.с.8-9), відповідно до умов якого та згідно Реєстру прав вимогу № 1 від 26.07.2023 року, ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2271377 від 20.08.2021 р. (а.с.10,133).

24 серпня 2023 року між ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» проведений переказ коштів на суму 137203,64 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 302. (а.с.11)

Згідно з умовами Кредитного договору № 2271377 від 20.08.2021 року позичальник ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, проте він не виконав свого обов`язку та у нього утворилася заборгованість, що підлягає стягненню.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви f форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За приписами п.9 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в зв`язку з тим, що укладені між сторонами кредитний договір та договір факторингу відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача.

Також згідно договору про надання правової допомоги № 18/09/ЮР від 18.09.2023 року (а.с.21), ату прийому-передачі надання послуг №4 від 25 вересня 2023 року до Договору про надання правової допомоги № 18/09/ЮР від 18.09.2023 року (а.с.22) та Платіжної інструкції від 27.09.2023 року позивач поніс витрати у зв`язку із зверненням за правовою допомогою в розмірі 4000,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 611, 629, 634, 638, 639, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» () заборгованість за кредитним договором у розмірі 38310 (тридцять вісім тисяч триста десять гривень) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» () витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» () сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривень).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 31 жовтня 2024 року.

Суддя Лобарчук О.О.