Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3685/24
Провадження №2/711/1498/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Буйновській А.П.

за участю представника

позивача адвоката Топора І.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача

адвоката Черниченка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_1 про стягнення несплаченого страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом (остаточна редакція від 05.08.2024) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_1 про стягнення несплаченого страхового відшкодування, відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.01.2024 на перехресті бульвару Шевченка вулиці Надпільна в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу та транспортного засобу SUBARU CROSSTREK д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок даного ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2024 (справа №712/2097/24, провадження № 3/711/733/24) водія AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було визнано винним у настанні ДТП.

Належний позивачу автомобіль SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований в страховій компанії АТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування № АР 6527122 від 19.07.2023 + програма міні каско. Скориставшись умовами даного полісу страхування, позивач звернулась до АТ «СГ «ТАС» з відповідними документами та їй було сплачено страхове відшкодування у розмірі 160000, 00 грн., що є рівним страховому ліміту саме по програмі міні каско.

В свою чергу, цивільно-правова відповідальність водія AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в страховій компанії ПрАТ «СК «УСГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних №214014633. Страховий ліміт за полісом страхування 160000, 00 грн., франшиза 3200, 00 грн. 05.01.2024 року, тобто в день настання ДТП, позивач звернулась не тільки до свого страховика АТ «СГ «ТАС», а й надала повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «УСГ», з метою отримання страхового відшкодування, яке виходить за рамки страхового ліміту по програмі міні каско.

З дня подання необхідних документів для отримання страхового відшкодування до ПрАТ «СК «УСГ» та до 17.04.2024 не здійснило страхової виплати, чим, як вважає позивач, порушило взяті на себе зобов`язання за полісом страхування № 214014633, а 17.04.2024 сплачено лише частково з потрібних 68041,63 грн. - лише 36147,14грн.

З метою визначення розміру понесеного збитку, внаслідок ДТП, а також для визначення розміру несплаченого страхового відшкодування, позивач звернулася до судового експерта ОСОБА_4 , в результаті чого він провів авто-товарознавче дослідження та склав висновок експерта № 09 від 13.01.2024. Згідно експертного висновку, автомобіль, належний позивачу, фізичного знищений, так як його ремонт перевищує ринкову вартість автомобіля до настання ДТП. Відтак, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП становить 313 460, 00 грн., вартість автомобіля до ДТП - 313 460, 00 грн., вартість автомобіля після ДТП - 84 018, 37 грн.

Позивач вказує, що розмір несплаченого страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з ПрАТ «СК «УСГ» на користь позивача по справі слід розраховувати наступним чином: 313 460, 00 грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 84 018, 37 грн. (вартість автомобіля після ДТП) - 160 000, 00 грн. (страхове відшкодування від АТ "СГ " ТАС") - 3 200, 00 грн. (франшиза за полісом) = 66 241, 63 грн. + компенсація витрат на евакуатор 1800,00 грн = 68041,63грн.

17.04.2024 ПрАТ «СК «УСГ» частково сплатило лише 36147,14грн. і

борг на даний час становить 31894,63 грн.

Крім того, позивач вказує, що власними діями винуватець ДТП ОСОБА_1 завдав позивачу моральну шкоду, яка обґрунтовується фізичним знищенням автомобіля та полягає в наступному: глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу автомобіля AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки даний автомобіль використовувався нею як у повсякденному житті, так і під час виконання своїх робочих поїздок. За допомогою пошкодженого автомобіля вона постійно здійснював поїздки до медичних закладів з метою підтримки власного здоров`я та здоров`я своєї сім`ї. Не можливість використання автомобіля призвело до незапланованих додаткових сімейних витрат, зокрема на використання громадського транспорту та таксі. Тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, що найтяжче погіршення відносин з родиною внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на захист власних інтересів, звертатися до суду та захищати протиправно порушені права. Позивач була поставлена неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 та спричинені внаслідок цього психологічні страждання, потягли за собою вкрай негативні наслідки для її самопочуття і здоров`я, а також сприяли накопиченню негативних психоемоційних та формуванню несприятливих психоматичних змін, які полягають у: емоційній напрузі, знервованості, пригніченості, нестійкому настрою, плаксивості, підвищеній тривожності, образливості, а також наявне погіршення сну. Враховуючи ступінь понесеної моральної шкоди, виходячи з засад розумності та справедливості, позивач оцінює понесену моральну шкоду в 10% від вартості авто, що становить 31340, 00 грн., та вважає за необхідне стягнути її з відповідача ОСОБА_1 .

Також у позовній заяві зазначено, що для розгляду даної цивільної справи, вона понесла витрати на оплату послуг експерта ОСОБА_4 в розмірі 7000, 00 грн. Оскільки ці витрати понесені через винні дії відповідачів, то вважає за необхідне відшкодувати їх на свою користь за рахунок відповідачів.

Таким чином, за остаточними позовними вимогами позивач просить суд, - стягнути з ПрАТ «СК «УСГ» на користь ОСОБА_2 несплачене страхове відшкодування в розмірі 31894,63 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на свою користь моральну шкоду в розмірі 31340,00грн.; стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати на оплату авто-товарознавчого дослідження у сумі 7000грн. 00коп., та вирішити питання про розподіл судових витрат (судовий збір 23422грн. 40коп.) пропорційно до розміру задоволених вимог.

Ухвалою суду від 14.05.2024 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.09.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05.09.2024 закрито провадження по справі в частині пред`явлених позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача франшизи у розмірі 3200грн. 00коп. у зв`язку із відмовою від позову в цій частині.

Крім того, під час підготовчого провадження враховуючи заяву позивача, яка подана її представником від 05.08.2024, уточнено назву відповідача з ПАТ «СК «УСГ» на ПрАТ «СК «УСГ».

Відповідачем ОСОБА_1 , через представника, подано заяву про поновлення строку на подачу відзиву на позов та відзив. Ухвалою суду, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 23.07.2024, поновлені строки для подачі відзиву та прийнято відзив на позов. Відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме згоден сплатити позивачу франшизу у розмірі 3200грн. 00коп., а решті частині просив відмовити. Зазначає, що позивач не пред`являє до нього вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, а тому він не повинен відшкодовувати витрати за проведення експертизи. Крім того, вважає завищеним розмір моральної шкоди 31340грн. 00коп. і визнає розмір моральної шкоди 1000грн. 00коп., який є справедливим, виваженим та розумним. Також зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат відповідача витрати за правничу допомогу адвоката у розмірі 15000грн. 00коп. Зазначив, що докази за такі витрати будуть ним подані, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Відповідачем ПрАТ «СК «УСГ», через представника, подано відзив на позов, який прийнятий судом, за яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в страховій компанії ПрАТ «СК «УСГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних №214014633 від 07.04.2023.

05.01.2024 позивач звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «УСГ».

08.01.2024 уповноваженою особою ПрАТ «СК «УСГ» ОСОБА_5 був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 та складено акт огляду транспортного засобу. Пошкодження були зафіксовані у присутності представника позивача, який жодних заперечень та зауважень не висловив і підписав протокол техогляду ТЗ.

На підставі огляду пошкодженого ТЗ було складено звіт про оцінку колісного ТЗ №154158 від 17.01.2024. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, відповідно до умов полісу становить 160000грн. 00коп.

31.01.2024 позивач подала до ПрАТ «СК «УСГ» вимогу про те, що відповідно до висновку експерта №9 від 13.01.2024, ринкова вартість ТЗ до ДТП складає 313460грн. 00коп., відновлювальний ремонт 412274грн. 00коп., вартість ТЗ після ДТП - 84018грн. 00коп. Також було зазначено, що 160000грн. страхового відшкодування позивачем отримано від ПрАТ «СГ «ТАС», відповідно до договору добровільного страхування від 18.07.2023.

Відповідно, ОСОБА_2 просила ПрАТ «СГ «УСГ» провести доплату страхового відшкодування в сумі 69442грн. 00коп.

17.04.2024 ПрАТ «СК «УСГ» на підставі звітів від 17.01.2024 та від 15.04.2024, заяви про страхове відшкодування склало страховий акт №ДКЦВ-31205 та здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 36147грн. 14коп.

16.04.2024 АТ «СГ «ТАС» звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій повідомило, що оскільки ТЗ SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований в АТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування, ним було здійснене страхове відшкодування на користь позивача. Отже, на підставі цієї заяви ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 120652грн. 86коп. на користь АТ «СГ «ТАС», що підтверджується платіжним дорученням від 24.04.2024.

Таким чином, відповідач вважає, що повністю виконав свої зобов`язання за полісом і здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 160000грн. (39347,14грн. позивачу та 120652,86грн. ПрАТ «СГ «ТАС»), що є максимальною сумою страхового відшкодування, враховуючи, що обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону.

Крім того, відповідач вважає, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням повинна відшкодувати винна у ДТП особа, оскільки ПрАТ «СК «УСГ» виконало всі свої обов`язки у повному обсязі.

Отже, просить відмовити у задоволенні позову щодо пред`явлених вимог до страхової компанії.

Позивачем відповіді на відзиви подано не було.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Топор І.О. просив позовні вимоги, в редакції заяви від 05.08.2024, задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви на наявні докази.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Черниченко Є.М. визнали частково позовні вимоги і не заперечували проти відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 3000грн., оскільки запропонований позивачем розмір є завищеним; вважають, що відсутні докази про те, що змінилося життя позивача з-за пошкодження автомобіля; не визнають вимоги щодо розподілу судових витрат за проведення авто-товарознавчої експертизи, оскільки позивач сама звернулася до експерта щодо визначення розміру збитків, і 7000грн. повинна сплатити страхова компанія, при умові, що з ОСОБА_1 позивач не просить стягнути матеріальну шкоду. Судовий збір слід стягнути пропорційно до задоволених вимог.

В судове засідання представник відповідача ПрАТ «СК «УСГ» не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Подано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши пояснення учасників справи та їхніх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в остаточній редакції від 05.08.2024 підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що 05.01.2024 на перехресті бульвару Шевченка вулиці Надпільна в м.Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 16.07.2019 та транспортного засобу SUBARU CROSSTREK д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок даного ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.04.2024 (справа №712/2097/24, провадження № 3/711/733/24) водія AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 було визнано винним у настанні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Дане судове рішення набрало законної сили.

Належний позивачу автомобіль SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований в страховій компанії АТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування № АР 6527122 від 19.07.2023 + програма міні каско. Скориставшись умовами даного полісу страхування, позивач звернулась до АТ «СГ «ТАС» з відповідними документами та їй було сплачено страхове відшкодування у розмірі 160000, 00 грн., що є рівним страховому ліміту саме по програмі міні каско.

При цьому, цивільно-правова відповідальність водія AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в страховій компанії ПрАТ «СК «УСГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних №214014633 від 07.04.2023. Страховий ліміт за полісом страхування 160000, 00 грн., франшиза 3200, 00 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив позивачу ОСОБА_2 суму франшизи 3200грн. 00коп.

Крім того, встановлено, що відповідно до страхового акту від 29.01.2024 ПрАТ «СГ «ТАС» визначило розмір страхового відшкодування, який підлягає до виплати становить 160000грн. 00коп.

05.01.2024 позивач звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «УСГ».

08.01.2024 уповноваженою особою ПрАТ «СК «УСГ» ОСОБА_5 був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). Пошкодження були зафіксовані у присутності представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які підписали акт техогляду ТЗ.

На підставі огляду пошкодженого ТЗ Регіональним партнером ТОВ «Едак» ФОП ОСОБА_7 було складено звіт про оцінку колісного ТЗ №154158 від 15.04.2024 за замовленням ТОВ «Едак», за яким визначено: ринкова вартість КТЗ до пошкодження 313460грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ 425601грн. 20коп.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 199347грн. 14коп., ринкова вартість КУТЗ в пошкодженому стані 114112грн. 86коп. Крім того, ці ж відомості підтверджені висновком про вартість майна від 15.04.2024, який також складений на замовлення ТОВ «Едак» виконавцем оцінювачем ФОП ОСОБА_7 .

Крім того, на замовлення ТОВ «Едак» оцінювачем ФОП ОСОБА_7 складено звіт №154158 від 17.01.2024, за яким вартість матеріального збитку ОСОБА_2 становить 313460грн., ринкова вартість КТЗ до пошкодження 313460грн. 00коп., вартість відновлювального ремонту КТЗ 425601грн. 20коп., що також підтверджено і висновком про вартість майна від 17.01.2024, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_7 на замовлення ТОВ «Едак».

Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, відповідно до умов полісу становить 160000грн. 00коп.

31.01.2024 позивач подала до ПрАТ «СК «УСГ» вимогу про те, що відповідно до висновку експерта №9 від 13.01.2024, ринкова вартість ТЗ до ДТП складає 313460грн. 00коп., відновлювальний ремонт 412274грн. 00коп., вартість ТЗ після ДТП - 84018грн. 00коп. Також було зазначено, що 160000грн. страхового відшкодування позивачем отримано від ПрАТ «СГ «ТАС», відповідно до договору добровільного страхування від 18.07.2023.

Відповідно, ОСОБА_2 просила ПрАТ «СГ «УСГ» провести доплату страхового відшкодування в сумі 69442грн. 00коп. (313460,00-84018,00 = 229442,00грн.; 229442,00 160000=69442,00грн.).

17.04.2024 ПрАТ «СК «УСГ» на підставі звітів від 17.01.2024 та від 15.04.2024, заяви про страхове відшкодування склало страховий акт №ДКЦВ-31205 від 17.04.2024 та здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 36147грн. 14коп.

Відповідно до даних з Ощадбанку, що надані позивачем, 17.04.2024 їй на картковий рахунок відповідачем зараховані кошти у розмірі 36147грн. 14коп. як страхове відшкодування ЕР-214014633 В07.04.2023, стр. Акт ДКЦВ-31205В без ПДВ.

16.04.2024 АТ «СГ «ТАС» звернулося до ПрАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій повідомило, що оскільки ТЗ SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був застрахований в АТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування, ним було здійснене страхове відшкодування на користь позивача. Отже, на підставі цієї заяви ПрАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 120652грн. 86коп. на користь АТ «СГ «ТАС», що підтверджується страховим актом №ДКЦВ-31822 від 24.04.2024 та платіжним дорученням від 24.04.2024.

Відповідно до висновку авто-товарознавчої експертизи №9 від 13.01.2024, складеного судовим експертом Березовським А.А., який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, за зверненням ОСОБА_2 , - автомобіль SKODA FABIA, д.н.з. НОМЕР_2 , належний позивачу, фізичного знищений, так як його ремонт перевищує ринкову вартість автомобіля до настання ДТП. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП становить 313460, 00 грн. з ПДВ, ринкова вартість автомобіля до ДТП - 313460, 00 грн., ринкова вартість автомобіля після ДТП - 84018, 37 грн.

За даними акту наданих послуг від 13.01.2024 та квитанції до прибуткового касового ордеру №09 від 13.01.2024, ОСОБА_2 сплачено судовому експерту ОСОБА_4 за висновок експерта №09 від 13.01.2024 грошові кошти у розмірі 7000грн. 00коп. без ПДВ.

Також встановлено, що відповідно до акту виконаних робіт №5 від 05.01.2024 та акту виконаних робіт №5/1 від 05.01.2024 виконавцем ФОП ОСОБА_8 здійснені послуги евакуатора пошкодженого транспортного засобу (автомобіля), належного ОСОБА_2 , на загальну вартість 1800грн. 00коп. Оплата таких послуг на вказану суму підтверджується квитанцією №5 від 05.01.2024

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України).

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019 справа №676/518/17).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК).

Договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну (ст. 980ЦК України).

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст. 982 ЦК України).

Як передбачено ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 ч.1 п.п. 50, 59 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 92 цього Закону страховик за договором страхування зобов`язаний, зокрема у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Слід зазначити, що Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 ЗУ).

Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п.1.3 ч.1 ЗУ). дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (п.1.12 ч.1 ЗУ). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування п.п. 9.1, 9.4 ст. 9 ЗУ).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 цього Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Слід зазначити, що спеціальні норми Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особі, яка завдала цю шкоду і застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п.22.1 ст.22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст.29); відповідно до пп. 32.4, 32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке перебувало у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкодою, пов`язаною із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п.12.1 ст.12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями п. 22.1 ст. 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 30 цього Закону).

Як передбачено ст. 34 згаданого Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Отже, виконання обов`язку щодо відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За остаточними позовними вимогами позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «УСГ» на свою користь 31894грн. 63коп. страхового відшкодування, враховуючи результати висновку експертизи №09 від 13.01.2024, складеного на її замовлення, як учасника справи, судовим експертом, посилаючись на те, що не погоджується із висновками акту (звіту), складеного на замовлення ТОВ «Едак» оцюнювачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , на підставі якого страховою компанією, зокрема було визначено розмір того страхового відшкодування (36147грн. 14коп.), яке їй виплачено страховиком.

На думку суду, висновок судового експерта ОСОБА_4 від 13.01.2024 №09 є належним, допустимим, переконливим та достатнім доказом, враховуючи норми ст.ст. 76-80, 102 ЦПК України. Відповідачем не були спростовані докази, надані позивачем, зокрема і висновку експертизи від 13.01.2024.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що дійсно судовим експертом при проведенні експертного дослідження оглядався пошкоджений транспортний засіб, який належить позивачу. При цьому, відсутні дані про те, що оцінювачем ФОП ОСОБА_7 цей транспортний засіб був оглянутий. Крім того, при складанні звіту, оцінювач не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, а тому його звіти вважати належними та допустимими доказами не можливо. Також суд звертає увагу, що замовником звіту про оцінку транспортного засобу, на який посилається відповідач ПрАТ «СК «УСГ», є ТОВ «Едак». При цьому, відповідачем не доведено, яке відношення до правовідносин щодо страхування має саме ТОВ «Едак». Слід також зазначити, що й сам відповідач визнає обставини про те, що при визначенні суми страхового відшкодування він мав висновок судового експерта №09 від 13.01.2024, про що вбачається з відповіді, адресованій ОСОБА_2 від 16.04.2024. Між тим, цей висновок експерта не був взятий відповідачем до уваги, а розмір страхового відшкодування визначений, зокрема з врахуванням звітів від 17.01.2024 та від 15.04.2024, складених оцінювачем ФОП ОСОБА_7 .

Також, відповідачем ПрАТ «СК «УСГ» не спростовані доводи позивача про те, що ним була встановлена вартість залишків пошкодженого транспортного засобу, який належить позивачу. На думку суду, посилання відповідача, викладені у відзиві, на те, що при огляді транспортного засобу (акт - дефектна відомість, складений особою ОСОБА_5 08.01.2024) був присутній представник ОСОБА_2 і, відповідний акт огляду ТЗ останній підписав і не виклав своїх заперечень та зауважень, не є тими, які дають підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки сторони не заперечували проти переліку як тих пошкоджень транспортного засобу, які зазначені у акті (дефектна відомість) від 08.01.2024, так і тих, що перелічені у протоколі від 08.01.2024, складеного судовим експертом Березовським А.А., а також зафіксованих на фотознімках.

Дійсно, встановлено, що за договором добровільного страхування ПрАТ «СГ «ТАС» сплатила позивачу страхове відшкодування 160000грн. 00коп., відповідно до умов цього договору. Франшизу у сумі 3200грн. 00коп. останній сплатив відповідач ОСОБА_1 (винуватець ДТП). Відповідно до висновку експертизи від 13.01.2024 матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП становить 313460грн.00коп., оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу, а також визначена вартість залишків транспортного засобу. Як вже зазначалось, ПрАТ «СК «УСГ» сплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування 36147грн. 14коп., але не в повному розмірі, а тому слід достягнути з цього відповідача на користь позивача не доплачене страхове відшкодування у розмірі 31894грн. 63коп. (313460грн. 00коп. (вартість автомобіля до ДТП) 84018грн. 37коп. (вартість автомобіля після ДТП) 160000грн.00коп. (сплачені ПрАТ «СГ «ТАС» як страхове відшкодування) - 3200грн. 00коп. (франшиза, що сплачена ОСОБА_1 ) = 66241грн. 63коп. + 1800грн. 00коп. (компенсація витрат на евакуатор) = 68041грн. 62коп. 36147грн. 14коп. (страхове відшкодування, яке сплачене ПрАТ «СК «УСГ») = 31894грн. 63коп.).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ПрАТ «СК «УСГ» несплаченого відшкодування у розмірі 31894грн. 63коп. підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, з викладених обставин та досліджнених доказів, суд не погоджується із твердженнями відповідача і не вбачає підстав для стягнення цих коштів саме з ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, а не із страхової компанії. Також, сам по собі факт сплати ПрАТ «СК «УСГ» на користь ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування у розмірі 120652грн. 86коп., не свідчить про відсутність підстав для виплати відповідачем на користь ОСОБА_2 недоплаченого страхового відшкодування у вказаному вище розмірі.

Що стосується позовних вимог про відшкодування позивачу ОСОБА_2 відповідачем ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 31340грн. 00коп., то суд приходить до наступного:

відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

ЄСПЛ у справі «THOMA v. LUXEMBOURG» № 38432/97 від 29.03.2001 використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається, зокрема в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Так, у рішеннях «THOMA v. LUXEMBOURG», «CALOCv. FRANCE» та «NIEDBALAv. POLAND» ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про те, що доведеними є обставини про пошкодження відповідачем рухомого майна, належного позивачу. Відповідно, суд вважає обґрунтованими та доведеними обставини й про те, що їй завдано відповідачем моральної шкоди. Враховується наявність встановлених фактів пошкодження майна позивача, протиправність дій відповідача щодо позивача, глибина душевних страждань (наявність негативних наслідків негативні емоції, пригнічений стан, які досягли рівня страждань, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя). Між тим, як на думку суду, розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, є явно завищеним. При цьому, запропонований відповідачем розмір для відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 3000грн. 00коп., є таким що не відповідає тим моральним стражданням, яких зазнала ОСОБА_2 .

Отже, як на думку суду, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000грн. 00коп., і саме такий розмір є обґрунтованим, доведеним та співмірним. В іншій частині вимог необхідно відмовити.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем пари подачі до суду позову було сплачено судовий збір у розмірі 2422грн. 40коп., про що свідчить квитанція від 18.04.2024.

Враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача ПрАТ «СК «УСГ» на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 1211грн. 20коп., оскільки позовні вимоги, які були пред`явлені до цього відповідача, задоволені у повному обсязі, а з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 308грн. 86коп., враховуючи, що позовні вимоги, які пред`явлені до цього відповідача, задоволені на 25,5%.

Що стосується стягнення із відповідачів на користь позивача судових витрат, понесених останньою за проведення судової експертизи на замовлення учасника справи (висновок судового експерта №09 від 13.01.2024, за який сплачено 7000грн. 00коп.), то суд вважає, що з відповідача ПрАТ «СК «УСГ» необхідно стягнути 3528грн. 00коп., оскільки позовні вимоги задоволені на 50,4% (63234,63грн. 100%; 31894,63грн. 50,4%), а з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути 885грн. 50коп., оскільки позовні вимоги задоволені на 12,65% (63234,63грн. 100%; 8000грн. 12,65%). Доводи відповідача про те, що до нього не пред`явлені позовні вимоги про відшкодування ним позивачу матеріальної шкоди, а тому він, як вважає, не повинен і оплачувати такі витрати за висновок експертизи щодо визначення розміру матеріальної шкоди, - суд вважає безпідставними, оскільки саме від протиправних дій відповідача ОСОБА_1 позивачу ОСОБА_2 було завдано як матеріальної шкоди, яка й визначена висновком експертизи, так і моральна, яка, фактично є похідною від його дій.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 літ. А) на користь ОСОБА_2 (1961р. народження, РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) несплачене страхове відшкодування у розмірі 31894грн. 63коп., судовий збір у розмірі 1211грн. 20коп., витрати за проведення експертизи у розмірі 3528грн. 00коп., а всього 36633грн. 83коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (1961р. народження, РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000грн. 00коп., судовий збір у розмірі 308грн. 86коп., витрати за проведення експертизи у розмірі 885грн. 50коп., а всього 9194грн. 36коп.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 25.11.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька