Справа № 574/908/24
Провадження №2/574/340/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 04.01.2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєструвано у відділі деревної реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №01. Від шлюбу вони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння подальшого спільного проживання, вони втратили почуття любові, що призвело до фактичного розпаду їхньої сім`ї, у зв`язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини та з жовтня 2023 року проживають окремо. Посилаючись на те, що збереження шлюбу неможливе, просив шлюб між ними розірвати. Крім того, позивач ОСОБА_1 просив залишити дитину проживати разом з ним, оскільки спору щодо визначення місця проживання між батьками немає.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 25.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Позивач та його представник про причини неявки суду не повідомили та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги визнала та просила задовольнити.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 04.01.2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.14).

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України).

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та про надання строку на примирення не просять.

З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим.

Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу між ними його слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З врахуванням позиції позивачки, викладеної у позовній заяві, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з відповідачем.

У частині третій статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України).

У постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Тобто за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

І тільки за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Таким чином, при відсутності спору про визначення місця проживання дитини, суд має тільки констатувати, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не визначаючи і не змінюючи при цьому її місце проживання, така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 22.12.2021 року у справі № 339/143/20.

Як вбачається зі справи, позивач в позовній заяві вказав, що він проживає разом із своєю малолітньою донькою, яка має інвалідність, та забезпечує її лікування та реабілітацію, а відповідачка проживає окремо, тому після розірвання шлюбу просить суд залишити дитину проживати з ним.

При цьому, суд враховує те, що сама відповідачка не заперечує проти проживання її малолітньої дитини разом з батьком позивачем по справі, оскільки визнала позовні вимоги, про що вказала в поданій до суду заяві.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що залишення проживання малолітньої дитини зі своїм батьком після розірвання шлюбу з її матір`ю не буде порушувати інтересів дитини.

Разом з тим, суд зазначає, що проживання дитини з одним із батьків, жодним чином не перешкоджає іншому з них брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чинним законодавством, а в разі зміни обставин, які впливають на вирішення питання про місце проживання дитини, другий з батьків не обмежений в праві ініціювати вирішення такого питання в порядку, передбаченому статтею 160 СК України.

Також, суд звертає увагу, що даним рішенням суд лише констатує з ким із батьків залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, а не визначає місце проживання дитини, оскільки такі позовні вимоги не заявлялися та спір щодо цього між сторонами відсутній.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13, 23, 247, 258, 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.21, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №01.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишити проживати разом з батьком - ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 і залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3

Повне судове рішення складено 02.12.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук