Справа № 211/5078/24
Провадження № 2/211/2416/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на навчання, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на навчання. В обґрунтування позову зазначила, що їх з відповідачем донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою 2 курсу Полтавського державного медичного університету, денної форми навчання, факультет стоматологія, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2028 роки. Власного заробітку донька не має, оскільки навчається, наразі вона перебуває на утриманні матері. Відповідач у справі є батьком дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої доньки аліменти на період її навчання у розмірі 7000,00 грн. щомісяця, до закінчення навчання, або до набуття дитиною 23 років.

Ухвалою суду від 12.08.2024 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву та 29.08.2024 до суду подано відзив на позовну заяву. Представник відповідача адвокат Бойко Є.І. просила позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задовольнити частково та призначити аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 2400,00 грн. на місяць до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років. Оскільки відповідач навчається на денній фармі навчання в аспірантурі та має на утриманні дитину та дружину, яка не працює так як виховує дитину до трьох років.

05.09.2024 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив, де позивач обгрунтовує суму аліментів розміром 7000 грн., так як доньці необхідно сплачувати на навчання, за гуртожиток, та інші витрати придбання техніки, підручників, проїзд між містами, і т.д., які значно перевищеють 2400 грн. в місяць. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження, того, що він не має доходу.

10.09.2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач вказує, що позивачем не надано договору та не підтверджено проживання та оплату гуртожитку, крім того немає витрат на проїзд пов`язаний з навчанням, так як дитина проживає в гуртожитку біля місця навчання. Крім того, донька як і її батько може навчатися та працювати і утримувати себе.

26.09.2024 року представником позивача надано до суду додаткові пояснення та договір про проживання в гуркожитку ОСОБА_4 № 3/1132 від 01.09.2023 року. Позивач вказує, що відповідач придбав авто, квартиру та має дохід, і може надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання.

23.10.2024 року представник відповідача надала до суду заперечення на додаткові пояснення, та вказала, що відповідач доходу не має, навчається, майно було придбане за кошти від трудової діяльності до липня 2023 року. Позивачка має нерухомість, дохід, придбала дитині дорогий ноутбук, а тому має можливість утримувати доньку, яка навчається.

Представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову, вказала, що відповідач частково визнає позов в сумі 2400 грн. в місяць, пояснила по змісту відзиву та наданих суду письмових пояснень та заперечень.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, батьками повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.07.2024 року досягла повноліття, та є студенткою 2 курсу Полтавського державного медичного університету, денної форми навчання, факультет стоматологія, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2028 роки.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання не надає.

Донька потребує допомоги батька, так як вона не працює, але необхідно сплачувати за навчання, проїзд до м. Полтави, проживання в гуртожитку, придбання техніки, підручників, харчування та одяг.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Належність до справи кожного доказу визначається судом.

У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.11ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постановах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17).

Згідно ч. 1 ст. 200СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 роз`ясненьПостанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Сімейного кодексуУкраїни батьки у рівному ступені беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання.

Батьки ОСОБА_4 є працездатними, та можуть надавати допомогу доньці на навчання.

До повноліття дитини, відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частину доходу щомісяця, на утримання доньки, за рішенням суду, але вона досягла повноліття та потребує допомоги батька на навчання.

За перший курс навчання доньки позивач сплатила 46470,00 грн., сплатила за гуртожиток, придбала для навчання доньці ноутбук за 49999,00 грн..

Судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатним чоловіком, але заперечує проти позовних вимог частково, посилаючись на те, що сам є студентом та на утриманні має дитину та дружину, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 2400,00 грн. на місяць.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, враховуючи, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку доньці, так як остання продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є студентом, має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи вартість навчання, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, слід стягнути аліменти в розмірі 4000 грн щомісяця, що буде відповідати інтересам сторін, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Згідност. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності дост. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп., щомісячно, на користь матері дитини ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 на період її навчання у Полтавському державному медичному університеті, до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 09 серпня 2024 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1211 ( одну тисячу двісті одинадцять) гривні 20 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.10.2024 року.

Суддя: Н. О. Сарат