Провадження 2/127/2513/24
У Х В А Л А

24 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши позовну заяву першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Вказаний позов зареєстровано судом 31.05.2024 року.

Згідно повідомлення Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 20.06.2024 року, інформація про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в реєстрі територіальної громади м. Вінниці відсутня.

В Єдиному державному демографічному реєстрі за вказаними параметрами: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу не знайдено.

23.07.2024 року судом зареєстровано повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про наявність в архіві відділу актового запису про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 2476 від 10.09.2016 року. Перевірку проведено відповідно Державного реєстру.

Відповідач помер до звернення заступника керівника прокуратури до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України у редакції, чинній на час пред`явлення позову, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу пункту пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Здітність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (ч. 1 ст. 46 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуцальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а такожюридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен бути живим та мати правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Норма статті статті 255 чинного ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

Враховуючи наведене, те, що відповідач ОСОБА_1 помер до пред`явлення позову, провадження у справі не може бути відкрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 255, 259, 260 ЦПК України,

у х в а л и в :

відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів відповідно до вимог ст. 354, ст. 355 ЦПК України.

Повну ухвалу складено 24 липня 2024 року.

Суддя: