Справа№592/4041/24
Провадження №2/592/1217/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

у с т а н о в и в:

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з зазначеним позовом та просить визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 складала 1/2 частини вказаної квартири та визнати за позивачем ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що позивач є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . У позивача є рідна сестра - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2000 рідним позивача, а саме батьку ОСОБА_5 , матері ОСОБА_4 , сестрі ОСОБА_2 та племінниці ОСОБА_3 , на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизована на всіх зареєстрованих осіб. Сестра позивача та племінниця у вказаній квартирі не проживали, у зв`язку з чим мати позивача ОСОБА_4 зняла їх з реєстрації у вказаній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина, проте а ні позивач а ні його матір та сестра не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_5 . Мати позивача ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 до нотаріуса не подавала, але оскільки вона була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент його смерті, вона вважається такою, що прийняла спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. У встановлений строк позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Сумської області Ассорі О.Ю. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини приватним нотаріусом Ассорі О.Ю. 15.09.2022 відкрито спадкову справу за №69686582. Сестра позивача - ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. 19 січня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Ассорі О.Ю. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_4 , на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії зареєстрованою за вихідним №17/02-14 від 19.01.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вищевказаної постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії позивачем надано документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, в яких не визначено розмір частки спадкодавця у праві власності. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, частки у праві спільної сумісної власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/4 частини належних батьку позивача ОСОБА_5 , матері позивача ОСОБА_4 , сестрі позивача ОСОБА_2 , племінниці позивача ОСОБА_3 .

Оскільки на момент смерті батька позивача його мати ОСОБА_4 була зареєстрована та фактично проживала з ним, за адресою: АДРЕСА_1 , то у відповідності до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вона фактично прийняла спадщину, а саме 1/4 частки квартири за вказаною адресою. Таким чином, матір позивача отримала у власність ще 1/4 квартири за вищевказаною адресою та фактично стала співвласником 1/2 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх прав та за визнанням права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 18.03.2024 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:30 04.04.2024, витребувано копії спадкових справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4

26.03.2024 до суду надійшла спадкова справа заведена після смерті ОСОБА_4 , а також повідомлення , що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 не заводилась.

Ухвалою суду від 04.04.2024 закрито підготовче провадження, справа призначена для розгляду по суті на 10:00 27.05.2024.

Протокольною ухвалою від 27.05.2024 слухання справи відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи на 10:00 22.07.2024.

У судове засідання призначене на 22.07.2024 учасники справи не з`явилися, представником позивача надано клопотання про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо винесення заочного рішення, відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзив на позов не надали.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Так під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.30) та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.18).

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2000 на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належала квартира за адресою АДРЕСА_1 (а.с.19), частка кожного з власників в натурі не виділялася.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, частки у праві спільної сумісної власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/4 частини належних батьку позивача ОСОБА_5 , матері позивача ОСОБА_4 , сестрі позивача ОСОБА_2 , племінниці позивача ОСОБА_3 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно Інформаційних довідок зі спадкового реєстру (а.с.60 зворот, 61) інформація про заповіти та спадкові договори відсутня, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності відсутня.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади на час смерті ОСОБА_5 разом з ним за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_4 (а.с.58 зворот), згідно інформації наявної в копії спадкової справи ОСОБА_4 інші особи на день смерті ОСОБА_5 за зазначеною вище адресою зареєстровані не були (а.с.63-64).

Враховуючи, що ОСОБА_4 у відповідності до ст.1261 ЦК України була спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_5 та на момент смерті була зареєстрована та постійно проживали разом зі спадкодавцем та не подала в шестимісячний строк заяву про відмову від прийняття спадщини, вона в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що її прийняла, тобто ОСОБА_4 після смерті чоловіка успадкувала належну йому частку у праві спільної сумісної властності у розмірі 1/4 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , 15.09.2022 було заведено спадкову справу №7/2022 на підставі заяви ОСОБА_1 , інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 54-66).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії зареєстрованою за вихідним №17/02-14 від 19.01.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у документі, що підтверджує право власності на спадкове майна не визначено розмір частки спадкодавця у праві власності.

За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Відтак, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що спадкодавець не зареєструвала належним чином своє право власності на об`єкт нерухомості за життя, не склала заповіту, те що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця, інші спадкоємці першої черги фактично не проживали з спадкодавцем на момент смерті, не були зареєстровані з нею за однією адресою та не подали у встановлений законодавством строк заяв про прийняття спадщини, відсутність можливості у позивача в інший спосіб реалізувати свої спадкові права щодо нерухомого майна, яке не було належним чином зареєстроване спадкодавцем за життя, відмову нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо вимоги позивача визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 складала 1/2 частини вказаної квартири, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування, що і було зроблено представником позивача, заявляючи в позові вимогу про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи зазначене вимога про позивача визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 складала 1/2 частини вказаної квартири задоволенню не підлягає, оскільки вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду, що узгоджується з правовою позицією ВС висловленою у справі № 570/997/19.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 206, 229, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ковпаківського районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя Р.А. Онайко