№ провадження 2/646/4557/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02.12.24 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Барабанова В. В., розглянувши позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Статівки Олександра Євгеновича, до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Статівки Олександра Євгеновича, до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Проаналізувавши подану позивачем заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» за позовну заяву немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211, 20 грн.

При зверненні до суду, разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від оплати витрат, пов`язаних з розглядом справи, яке обґрунтоване тим, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком та особою похилого віку. При цьому розмір її пенсії станом на жовтень 2024 року становить 3337,54 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи № 0556 7555 3982 4527 від 23.11.2024 року.

При цьому, позивачка ОСОБА_1 , як особа похилого віку, потребує постійного лікування, і у разі сплати судового збору у сумі 968,96 грн. буде позбавлена можливості на залишок пенсії у розмірі 2368,58 грн., що значно менше вищевказаного прожиткового мінімуму, придбати у повному обсязі необхідні відповідні ліки на лікування, продукти харчування для мінімальної потреби та сплатити у повному обсязі комунальні послуги.

Крім того, просить суд врахувати, що оскільки предметом позову є захист позивачкою ОСОБА_1 своїх житлових прав, тому враховуючи положення пункту 3 частини 1статті 8 Закону України «Про судовий збір»,з метою дотримання права позивачки ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, вважаю, що маються всі підстави для звільнення позивачки ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. за подання до суду вищевказаної позовної заяви.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено довідку про доходи ПФУ м. Харкова в Харківській області №1717 2975 3273 2732, з якої вбачається, що сума пенсії позивача за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 складає 36 614, 24 грн., а відповідно до довідки про доходи ПФУ м. Харкова в Харківській області №0556 7555 3982 4527, - сума пенсії позивача за період з 01.01.2024 по 31.10.2024 складає 32 946, 72 грн.

Інших довідок про мінімальний дохід, як зазначено в клопотанні, до матеріалів позовної заяви не долучено.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Питання про відстрочення або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За таких обставин, основною умовою для відстрочення або звільнення від сплати судового збору є майновий стан особи, що звертається до суду.

Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує її звернутись до суду з проханням про відстрочку або звільнення від сплати судового збору, тобто вона повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які є вичерпними, та є правом, а не обов`язком суду.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «JedamskiandJedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені норми (положення ст. 136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір») закріплюють дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо (ухвала Верховного Суду від 22 грудня 2023 року справа №753/2234/21).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року справа № 697/2951/19 (провадження № 61-16827св21) зазначено, що: «з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Разом із тим, Верховний Суд зауважує, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичною особою є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Належних та допустимих доказів щодо відсутності у ОСОБА_1 рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, та відкритих банківських рахунків із грошовими коштами, що дозволяло б вичерпно оцінити її майновий стан, останньою не надано, як і не надано інформації про всі види доходів за 2024 рік.

Долучена до матеріалі позовної заяви виписка по картковому рахунку не є документом, що дає би змогу вичерпно оцінити майновий стан позивача.

Долучені до клопотання про звільнення від оплати витрат, пов`язаних з розглядом справи, документи, не вказують на те, що майновий стан позивача на даний час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем не доведено, що сума судового збору, яку необхідно сплатити (1211,20 грн з позовної вимоги немайнового характеру) - не перевищує 5% відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, інших підстав для звільнення позивача від сплати судового збору в клопотанні не наведено. Тому наявних в матеріалах справи доказів недостатньо для ствердження про незадовільний майновий стан позивача і відповідно, необхідності її звільнення з цих підстав від сплати судового збору. Тому підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, і її його клопотання задоволенню не підлягає, а заяву слід залишити без руху.

Згідно ч. ч. 1, 2ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

В якості усунення недоліків позивачу слід:

- додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу позивача немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Статівки Олександра Євгеновича, до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, залишити без руху, запропонувавши позивачу в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути ці недоліки.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Роз`яснити позивачам, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Барабанова