ПОСТАНОВА

іменем України

16 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/5351/23

провадження № 22-ц/4809/1020/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10 квітня 2024 року у складі судді Голосеніної Т.В.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - АТ КБ «ПриватБанк») про скасування рішення приватного нотаріуса щодо внесення змін до відомостей про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що 19 лютого 2007 року між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», укладено кредитний договір №KGALGK01582004 строком до 18 лютого 2024 року. В забезпечення виконання кредитного договору 19 лютого 2007 року також укладено договір іпотеки №KGALGK01582004, відповідно до якого позивач передав в іпотеку будинок загальною площею 173,1 м2 за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про іпотеку та заборону відчуження було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер іпотеки 4519718, номер запису обтяження 15256 від 19 лютого 2007 року, реєстратор - приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В.Ю. На виконання кредитного договору ним було сплачено в період з 19 лютого 2007 року по 2012 рік 26453 доларів США при сумі кредиту 34000 доларів США, що становить 76% від суми кредиту. Пізніше він дізнався, що 19 лютого 2007 року між КБ «ПриватБанк» та компанією «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за іпотечними кредитами, у тому числі і за кредитом позивача. Тому весь цей час КБ «Приватбанк» незаконно отримував від нього кошти в рахунок погашення суми кредиту. Зазначений договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Козіною А.В. Факти відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами підтверджуються витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 17 січня 2013 року, відповідно до якого іпотекодержателем об`єкта нерухомого майна № вул. Полтавська, 102, м. Олександрія, Кіровоградська область, зазначено компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ», підстава виникнення іпотеки договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20 жовтня 2020 року, де також зазначено іпотекодержателем об`єкта нерухомого майна № вул. Полтавська, 102, м. Олександрія Кіровоградської області, компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ», підстава виникнення іпотеки договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року; довідкою Національного Банку України від 02 вересня 2020 року, в якій зазначено, що АТ КБ «ПриватБанк» було зроблено відступлення прав вимоги за кредитним договором №KGALGK01582004 компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ»; довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 09 березня 2023 року; рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18 вересня 2013 року №1118/9927/12; рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2017 року №398/2813/16-ц. 03 жовтня 2017 року компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідовано без правонаступництва. З боку зазначеної компанії до нього не було пред`явлено жодної претензії. 17 листопада 2020 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна він дізнався, що приватним нотаріусом Каримовою Н.С. рішенням №54821716 від 28 жовтня 2020 року було внесено зміни до Реєстру, відповідно до яких відбулася заміна іпотекодержателя з компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» на АТ КБ «Приватбанк», також змінено розмір основного зобов`язання з 491219,96 грн на 40950,00 доларів США. Вважав, що приватним нотаріусом зазначені зміни були внесені з порушенням закону.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 жовтня 2020 року за №54821716, прийняте приватним нотаріусом Карімовою Н.С.; повернути запис в Державному реєстрі іпотек в розділ іпотекодержатель - компанію «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ», зазначити підставою виникнення іпотеки договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити реєстровий №351,352, виданий 19 лютого 2007 року, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіна А.В.; повернути запис в Державному реєстрі іпотек в розділі відомості про основне зобов`язання строк виконання основного зобов`язання 18 лютого 2024 рік, розмір основного зобов`язання 491219,96 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10 квітня 2024 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

АТ КБ «ПриватБанк» направило до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10 квітня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення. Вважало, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, своїх представників не направили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 19 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №KGALGK01582004, за умовами якого позивач отримав кредит на строк з 19.02.2007 по 18.02.2024 включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 35000 доларів США з цільовим призначенням купівля житлового будинку, а також 5950 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Забезпеченням виконання позичальником зобов`язання за цим договором виступає іпотека будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.34-36).

Для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 19 лютого 2007 року було укладено договір іпотеки №KGALGK01582004, за умовами якого ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 173,1 м2, який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19 лютого 2007 року та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У договорі також зазначено, що іпотека поширюється на земельну ділянку загальною площею 82,1 м2, на якій розташовано майно і яка буде належати іпотекодавцю на праві власності у разі її приватизації (т.1 а.с.37-40).

Частиною четвертою статті 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 18 вересня 2013 року по справі №1118/9927/12, яке скасовано рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2013 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки частково задоволено та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору KGALGK01582004, укладеному 19 лютого 2007 року у розмірі - 43106,22 дол США, що в перерахунку відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти складає - 344418,70 грн, звернуто стягнення на жилий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору іпотеки від 19.02.2007 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк», з укладанням від свого договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлено на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У задоволені позову в частині виселення ОСОБА_1 та зняття з реєстраційного обліку відмовлено (т.1 а.с.68-70). При вирішенні вказаної справи досліджувалося питання щодо передачі прав вимоги від ПАТ КБ «ПриватБанк» до компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ», проте зазначений факт не знайшов свого підтвердження.

У подальшому рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 02 березня 2020 року у справі №398/2899/19, залишеним без змін в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про припинення правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, вилучення запису про іпотеку та припинення заборони на нерухоме майно постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 липня 2020 року, у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Також відмовлено і у задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про припинення правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, вилучення запису про іпотеку та припинення заборони на нерухоме майно.

Під час розгляду цієї справи досліджувалося питання щодо передачі прав вимоги від АТ КБ «ПриватБанк» до компанії «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» та у мотивувальній частині рішення зазначено, що ОСОБА_1 одночасно з поданням зустрічного позову повинен був подати суду докази на підтвердження відступлення АТ КБ «Приватбанк» на користь «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO.1 PLC) прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами. Однак, таких доказів ОСОБА_1 суду не надано. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 січня 2013 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13 вересня 2019 року, наданих ОСОБА_1 на обґрунтування зустрічного позову, встановлено іпотеку та накладено заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 173,1 кв. м та земельну ділянку площею 822,1 кв. м, власником яких є ОСОБА_1 Іпотекодержателем зазначено «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO.1 PLC). Підстава виникнення іпотеки: договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити. У той же час зі змісту зазначених витягів неможливо встановити, хто та по яким договорам відступив право вимоги за договорами про іпотечні кредити. Тобто, на підставі зазначених доказів неможливо встановити, що саме АТ КБ «Приватбанк» відступило своє право вимоги на користь нового кредитора за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 . При цьому, юридична особа з назвою UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO.1 PLC взагалі значиться ліквідованою.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24 січня 2023 року у справі №398/4255/20 у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменка Володимира Юрійовича про скасування запису в Державному реєстрі іпотек, про вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та припинення заборони в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відмовлено. Рішення набрало законної сили 24 лютого 2023 року. Рішенням суду у цій справі встановлено, що 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та компанією «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, проте кредитний договір, забезпечений іпотекою та укладений з ОСОБА_1 , не увійшов до іпотечних активів, права по яким Банк відступив компанії «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ». Факт непередачі компанії «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» кредитної справи, яка забезпечена іпотекою та укладена з ОСОБА_1 , було встановлено у рішеннях Олександрійського міськрайонного суду від 18 вересня 2013 року та рішенні апеляційного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2013 року, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору KGALGK01582004, укладеному 19 лютого 2007 року, у розмірі 43106,22 дол США, що в перерахунку відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти складає 344418,70 грн, звернуто стягнення на жилий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору іпотеки від 19 лютого 2007 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установчих, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки (т.1 а.с.128-131).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення приватного нотаріуса Каримової Н.С. про державну реєстрацію змін від 28 жовтня 2020 року за №54821716 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець закінчене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 2 листопада 2022 року у справі №140/6115/21 преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили; преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 2013 року по 2024 рік ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду з позовами, в яких ставив питання про зміну іпотекодержателя з АТ «КБ ПриватБанк» на компанію «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ».

Однак, судовими рішеннями встановлено факт непередачі прав вимоги від АТ КБ «Приватбанк» до компанії «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» за кредитним та іпотечним договорами, які укладені 19 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк», ці обставини містяться у мотивувальних частинах рішень по справі №398/2899/19 та по справі№398/4255/20, які набрали законної сили.

Зазначеними вище рішеннями Олександрійського міськрайонного суду встановлено помилковість внесення даних до Державного реєстру прав власності щодо іпотекодержателя компанії «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» з посиланням на договір від 19 лютого 2007 року купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити. 28 жовтня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося через свого представника до приватного нотаріуса Каримової Н.С. з заявою про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.119).

Приватним нотаріусом Каримовою Н.С. було з`ясовано, що 19 лютого 2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №KGALGK01582004, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 35000 доларів США терміном до 18 лютого 2024 року. 19 лютого 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку будинок АДРЕСА_1 . Вказаний договір засвідчено приватним нотаріусом Хоменко В.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №329. Також нотаріусом встановлено, що 16 січня 2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Літвіном Е.Я. було прийнято рішення №51194, за результатом якого запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек №4519718 перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, присвоєно новий номер 15263 та змінено особу іпотекодержателя з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ», а підставою виникнення іпотеки вказано договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити від 19 лютого 2007 року, серія та номер 351, 352. Проте, згідно із змістом договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги та переліку договорів іпотеки право вимоги саме за кредитним договором та договором іпотеки №KGALGK01582004, що були укладені 19 лютого 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватбБанк» та ОСОБА_1 , до «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не передавалися. Крім того, 03 жовтня 2017 року компанію «ЮкрейнМортгейджЛоунФайненес №1 ПІ-ЕЛ-СІ» ліквідовано без правонаступництва, що підтверджується інформацією, яка міститься у відкритих базах даних.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що приватним нотаріусом Каримовою Н.С. було прийнято рішення №54821716 про внесення змін до запису про іпотеку за №15263 щодо іпотекодержателя на підставі внесення запису у розділі ДРРП (т.1 а.с.127 зворот).

Враховуючи зазначене вище суд першої інстанції, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, дійшов правильного висновку про те, що, оскільки попередніми судовими рішеннями встановлені обставини, які є преюдиційними, тому, рішення приватного нотаріуса Каримової Н.С. про державну реєстрацію змін від 28.10.2020 №54821716 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 10 квітня 2024 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко