УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №539/4885/24

Провадження №2-о/712/328/24

02.12.2024 м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державна казначейська служба України, Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

До Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з заявою, в якій просить встановити факт перебування її на утриманні зниклого безвісті військовослужбовця - батька ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_4 , який є батьком заявниці у 2006 році розлучився з матір?ю ОСОБА_1 та одружився з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї народився син ОСОБА_3 . Батько продовжував утримувати заявницю, так як вона була неповнолітньою, а її матір, яка була особою з інвалідністю ніде не працювала та не мала змоги утримувати доньку. ОСОБА_4 сплачував аліменти та надав іншу матеріальну допомогу доньці. 22 лютого 2024 року заявниці було повідомлено, що її батько зник безвісти під час виконання військового обов`язку. Посилаючись на те, що встановлення факту перебування заявниці на утриманні батька потрібно для отримання виплат від держави, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016, заявниця звернулась з даною заявою до суду.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.11.2024 цивільну справу за вказаною заявою передано за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси - за зареєстрованою адресою місця проживання заявниці.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Соснівського районного суду м. Черкаси Ватажок-Сташинській А.В.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз` яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця вказала, що встановлення відповідного факту є необхідним для отримання соціальних виплат, в тому числі і виплати грошового забезпечення, належного військовослужбовцю, який зник безвісти, в тому числі особам, які перебували на утриманні такого військовослужбовця.

Згідно з п.7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Відповідно до зазначених заявницею відомостей, зниклий безвісті військовослужбовець ОСОБА_4 також має дружину ОСОБА_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Таким чином, з заяви вбачається спір про право.

Спір про право, це спір, що пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що у даному випадку встановлення факту перебування на утриманні необхідно заявниці для отримання соціальних виплат, в тому числі і виплати грошового забезпечення, тобто у даному випадку вбачається спір про право, тому у відкритті провадження належить відмовити.

Керуючись ст. 186, 260, 293, 294, 315, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державна казначейська служба України, Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні.

Роз`яснити заявниці право на пред`явлення позову на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська