КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-з/824/1279/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

01 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів», подану представником Дорогою-Воробйовою Алісою Юріївною, про відвід колегії суддів Яворського М.А., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. від розгляду заяви Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів», поданої представником Дорогою-Воробйовою Алісою Юріївною, про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів», треті особи: Первинна профспілкова організація державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів», ОСОБА_3 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Фінінпро» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Фінінпро» №318-к від 06 серпня 2021 року про його звільнення з посади заступника директора; поновити на посаді заступника директора в ДП «Фінінпро»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку середньоденної заробітної плати 7 063, 93 грн за весь період вимушеного прогулу, починаючи з 07 серпня 2021 року до дня винесення судового рішення; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн та витрати на правову допомогу

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу 25 березня 2024 року засобами електронного зв`язку.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 грудня 2023 року скасовано та ухвалено у вказаній справі нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Фінінпро» № 318-к від 06 серпня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора ДП «Фінінпро».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора ДП «Фінінпро» з 06 серпня 2021 року.

Стягнуто з ДП «Фінінпро» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4 708 529,28 (чотири мільйони сімсот вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень 28 копійок) грн без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які мають бути вирахувані окремо та 5000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Фінінпро» в дохід держави судовий збір у розмірі 28375 грн.

23 липня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ДП «Фінінпро» - Дорогої-Воробйової А.Ю. про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2024 року заяву ДП «Фінінпро», подану представником Дорогою-Воробйовою А.Ю. задоволено.

Роз`яснено, що постанову Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Фінінпро», треті особи: Первинна профспілкова організація ДП «Фінінпро», ОСОБА_3 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в частині стягнення з ДП «Фінінпро» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку необхідно розуміти таким чином, що сума 4 708 529,28 (чотири мільйони сімсот вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять гривень 28 копійок) грн визначена до стягнення судом без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які мають бути відраховані з неї податковим агентом.

26 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ДП «Фінінпро» - Дорогої-Воробйової А.Ю. про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ДП «Фінінпро», поданої представником Дорогою-Воробйовою А.Ю., про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 10 липня 2024 року.

30 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ДП «Фінінпро» - Дорогої-Воробйової А.Ю. надійшла заява про відвід колегії суддів Яворського М.А., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року заяву ДП «Фінінпро», подану представником Дорогою-Воробйовою А.Ю. про відвід колегії суддів від розгляду заяви про виправлення описки залишено без розгляду.

В подальшому, 31 липня 2024 року представник ДП «Фінінпро» - Дорога-Воробйова А.Ю. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яку апеляційним судом призначено до розгляду на 07 серпня 2024 року о 09 годині 00 хвилин.

Крім того, 31 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представникаДП «Фінінпро» - Дорогої-Воробйової А.Ю. надійшла заява про відвід колегії суддів Яворського М.А., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. від розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, яку мотивовано тим, що дана колегія своєю ухвалою від 25 липня 2024 року змінила постанову від 10 липня 2024 року в частині стягнення суми з відповідача, суттєво зменшивши її розмір, що є недопустимим.

Так, на думку заявника, колегія суддів вчинила протиправну дію, а саме без жодних законних підстав змінила своє рішення в частині суми стягнення. Натомість дана справа відноситься до трудових й не передбачає регресу чи повороту виконання, тобто в разі стягнення 4 708 529,28 грн їх повернення стане неможливим, незалежно від результатів розгляду касаційної скарги.

Відтак, колегія суддів Київського апеляційного суду втратила в її очах довіру як незалежний, неупереджений склад суду, що є підставою для відводу, адже колегія неспроможна розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення неупереджено.

Вивчивши подану заяву суд дійшов наступного висновку:

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно ч. 1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перелік підстав для відводу судді, визначений у ст. 36 ЦПК України, є вичерпним.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Необхідність відводу колегії суддів апеляційного суду заявниця обґрунтовувала виникненням у неї сумнівів в неупередженості суддів.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому.

Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

З матеріалів справи вбачається, що наявність передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу колегії суддів заявником не підтверджена.

Позиція заявниці фактично зводиться до незгоди із процесуальним рішенням колегії суддів - ухваленням постанови від 10 липня 2024 року про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Зважаючи на вищенаведене, заява представника ДП «Фінінпро» - Дорогої-Воробйової А.Ю. про відвід колегії суддів не може бути визнана обґрунтованою.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином заява представникаДП «Фінінпро» - Дорогої-Воробйової А.Ю. про відвід колегії суддів підлягає передачі судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України. При цьому, зважаючи на стислі строки вирішення даного питання, зупинення провадження у справі в даному випадку суд вважає недоцільним.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів», подану представником Дорогою-Воробйовою Алісою Юріївною, про відвід колегії суддів Яворського М.А., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. від розгляду заяви Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів», поданої представником Дорогою-Воробйовою Алісою Юріївною, про ухвалення додаткового судового рішення визнати необґрунтованою та передати до канцелярії Київського апеляційного суду для автоматизованого розподілу судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв