Справа №705/850/24
05 вересня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Піньковського Р.В.
при секретарі судового засідання Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в обґрунтування зазначивши наступне.
02 вересня 2000 року між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого мають трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Через професійну діяльність, відповідач багато часу знаходиться поза межами міста, перебуваючи у відрядженні. У них виникли постійні конфлікти, суперечки, спільне життя з відповідачем стало неможливим. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені.
15 лютого 2023 року рішенням Уманського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано та визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач проживає окремо від своєї сім`ї, що підтверджується актом складеним сусідами.
В силу останніх подій в країні та непорозумінь у сім`ї, ОСОБА_2 залишила постійне місце проживання дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та залишила їх на його повному утриманні та вихованні. ОСОБА_2 самоусунулася від виховання та утримання дітей. Життям дітей не цікавиться, зв`язків з дітьми не підтримує.
Згідно з висновками органу опіки та піклування Уманської міської ради про визначення місця проживання дітей, встановлено, спільне сімейне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося, проживають окремо. Діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з ним ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї встановлено, що діти проживають у квартирі з усіма зручностями, мають окреме місце для відпочинку, занять, забезпечені одягом, взуттям, іграшками, предметами вжитку. Санітарний стан помешкання задовільний, зроблено ремонт. Мати дітей, на цей час із сім`єю не проживає, інколи цікавиться меншими дітьми. ОСОБА_2 своєю заявою від 02.02.2023 підтвердила, що із сім`єю не проживає, не має можливості та часу займатися вихованням дітей, та найближчим часом планує виїхати за кордон у довготривале відрядження.
Відповідно до довідки, ОСОБА_8 відвідує приватний позашкільний навчальний заклад «Освітній простір SOVA» у м. Умань з підготовки до школи, де вказано, що батько постійно приводить на заняття сина. В інформації про виконання ним батьківських обов`язків, вказано, що ОСОБА_9 навчається в Уманському ліцеї № 2, батько бере активну участь у класних та загально-ліцейних заходах, відвідує батьківські збори.
Також наявна довідка про те, що позивач має стабільний дохід.
Він є єдиним піклувальником своїх неповнолітніх дітей, здійснює за ними постійний догляд, якого вони потребують, оскільки є неповнолітніми дітьми, самостійно здійснює їх утримання та виховання.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 вересня 2023 року встановлено той факт, що він самостійно виховує та утримує дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує їх необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання.

Такі дії є неприйнятними і, вочевидь, спрямовані на шкоду інтересам дітей.

У зв`язку із вимогами чинного законодавства, та обставинами, що склалися, враховуючи, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти, виникла необхідність у захисті інтересів дітей та зверненні до суду з цим позовом.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_1 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Пояснив, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей, старший син проживає окремо, а двоє менших - неповнолітній ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_7 , проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Відповідач ОСОБА_2 з лютого 2022 року проживає окремо по АДРЕСА_2 , де вони проживали раніше всі разом. Останній 2 роки з дітьми відповідач майже не спілкується. Останнього разу приходила до них додому в березні 2023 року, була напідпитку та влаштувала сварку, від чого діти були схвильовані. До того випадку, приблизно один раз на місяць він з дітьми приїздив до місця її проживання, але відповідачка перебувала в збудженому стані, виражалася нецензурною лайкою, такі зустрічі закінчувались скандалами, після яких діти перебувають у пригніченому стані, не мають апетиту, настрою, тобто такі зустрічі негативно відображаються на моральному та фізичному здоров`ї дітей. У 2023 році відповідач постійно їздила за кордон, для чого йому не відомо, не пам`ятає чи вітала вона дітей з днем народження, а у 2024 році меншого сина з днем ОСОБА_10 не привітала, так як у нього немає телефону, подарунки йому також не передавала. Молодший син навчається у другому класі, вона його не заводить та не забирає зі школи. Старший син цього року закінчив школу, його навчанням відповідачка також не цікавиться. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не приймає ніякої участі в їх вихованні. Оскільки він має достатні доходи для самостійного утримання дітей, то він не бажає стягувати аліменти з відповідачки, таке питання вважає принциповим. В подальшому в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, в якій просить суд позов задовольнити, у разі неявки відповідача, просить провести заочний розгляд справи.

Представник служби у справах дітей Уманської міської ради Декарчук О.С. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, зазначив про те, що, у зв`язку із виниклою ситуацією та зверненням позивача - батька дітей до органу опіки і піклування щодо можливості позбавлення батьківських прав відповідача по справі, матері неповнолітніх дітей, відповідач викликалася на засідання комісії, але так і не з`явилася. Загалом, вважає, що з урахуванням обставин справи, доцільно позбавити батьківських прав відповідача відносно її неповнолітніх дітей, оскільки вона дійсно не виконує свої батьківські обов`язки, що негативно відображається на їх розвитку. В подальшому в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, при винесенні рішення покладається на думку суду.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача по справі близько трьох-чотирьох років, проживають на одній площадці. Зі слів позивача знає, що він розлучений з відповідачкою. Їх діти постійно проживають з позивачем, при цьому відповідачка з ними не проживає приблизно два роки, де живе та чим займається їй не відомо. Близько двох місяців тому на площадці поверху вона випадкова побачила ОСОБА_12 , яка була в збудженому стані, розмовляла голосно, на підвищених тонах, також там були присутні працівники поліції. ОСОБА_13 з дітьми разом не бачила жодного разу.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що проживає в одному будинку з позивачем по справі, але в іншому під`їзді. Її син дружить з сином позивача ОСОБА_7 , та син неодноразово говорив їй, що мати з ним не проживає. Про процес виховання дітей позивача та відповідача нічого не знає, чи жила колись мати дітей з ними не знає. У їх будинку створено ОСББ, позивача у цій групі бачила неодноразово, відповідача не бачила ніколи.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що позивач по справі його брат, з відповідачем він не спілкується. Йому відомо, що позивач з дружиною проживав до 2022 року, а офіційно розлучився у 2023 році. Після їх розлучення відповідача бачив два-три рази випадково в місті, а зі слів брата знає, що відповідачка дуже рідко навідує дітей. Коли брат з дітьми приходили до нього в гості, то від дітей чув, що їх мама не хоче говорити, розказує їм, що їх тато поганий. Як часто діти спілкуються зі своєю мамою, не знає та дітей про це не питав.

Опитаний в судовому засіданні син позивача та відповідача неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що сторони у цій справі є його батьками. Раніше вони всі разом проживали в АДРЕСА_2 , але з початку 2023 року він проживає з братом та батьком по АДРЕСА_3 , мама з ними не проживає. З початку війни у 2022 році він з мамою майже не спілкується, вона поїхала за кордон, а коли повернулася того ж року, де саме жила він не знає, але не з ними. Вона постійно сварилася з батьком, хоча до війни все було добре. Навесні цього року, мама неодноразово приходила та хотіла забрати його жити до себе, він заперечує та хоче жити з батьком, оскільки з батьком йому комфортніше. Мама взагалі не цікавиться їх життям, здоров`ям, телефонує лише на дні народження та на новий рік. Вважає, що мама належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, тому з нею спілкуватися він не бажає і вважає, що її треба позбавити батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у визначеному порядку, про причини неявки суд не повідомляла, відзиву або будь-яких заяв щодо розгляду справи у її відсутність, на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, врахувавши позицію позивача та представника третьої особи, вислухавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.1 та ч.5 ст.56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

У відповідності до ч.1 ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частинами 2, 3 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно приписів ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим повторно Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис про народження № 111, та батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис про народження № 705.

Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.02.2023, яке набрало законної сили 20.03.2023, що підтверджується відповідною відміткою, шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 02 вересня 2000 року виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 11 - розірвано та цим же рішенням визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2023, яке набрало законної сили 24.10.2023, згідно загальнодоступної інформації з Єдиного реєстру судових рішень, встановлено той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_4 , самостійно виховує та утримує дітей: ОСОБА_3 , 15.09.2006 року народження , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до інформаційної довідки ТОВ «Будмонтаж-партнер» позивач ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_4 , працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будмонтаж-Партнер» з 18.01.2017, станом на час видачі, 18.01.2023, займає посаду директора, його дохід за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 склав 106800,00 грн.

Комісією служби у справах дітей було проведено обстеження умов проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою де вони проживають разом з батьком, а саме: АДРЕСА_1 та під час обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 встановлено, що діти проживають у квартирі зі всіма зручностями, мають окреме місце для відпочинку, занять, забезпеченні одягом, взуттям, іграшками, предметами вжитку. Санітарний стан помешкання задовільний, зроблено сучасний ремонт. В ході бесіди з ОСОБА_1 з його слів стало відомо, що ОСОБА_2 , мати дітей, на цей час із сім`єю не проживає, інколи цікавиться меншими дітьми. Вона проживає разом зі старшим сином ОСОБА_16 , вирішує свої сімейні питання та влаштовує життя. Своєю заявою від 02.02.2023 року ОСОБА_2 підтвердила, що із сім`єю не проживає, немає можливостей і часу займатися вихованням дітей та найближчим часом планує виїхати за кордон у довготривале відрядження. Вказані обставини підтверджуються актами обстеження умов проживання, затвердженими начальником служби у справах дітей 21.04.2023 та 09.05.2024.

У відповідності до висновку органу опіки та піклування Уманської міської ради про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , орган опіки та піклування при дослідженні обставин справи, захищаючи інтереси малолітнього ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_3 , прийшов до висновку, що батько дітей взяв на себе навчання, виховання, утримання синів, забезпечує їх матеріально, діти на це час проживають з батьком та вважали за доцільне визначити проживання дітей разом з батьком.

В ході розгляду вказаної справи на виконання ухвали суду органом опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради було надано висновок від 05.06.2024, згідно якого членами комісії не було встановлено факт свідомого та умисного невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх синів, відсутності з її боку будь-якої участі у вихованні дітей, ненадання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дітей.

Разом з тим, у відповідності до письмових пояснень, наданих 10.05.2024 відповідачем ОСОБА_2 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради, ОСОБА_2 пояснила, що з лютого 2023 року не проживає однією сім`єю з чоловіком ОСОБА_1 , шлюб з яким розірвано в судовому порядку, діти повністю знаходяться на утриманні колишнього чоловіка, і саме чоловік займається організацією побуту дітей, їх навчанням, лікуванням. Вона з дітьми бачиться рідко, часто знаходиться у відрядженнях за межами міста, мають місце довготривалі поїздки за кордон. Великі перерви в спілкуванні з синами призводять до того, що діти відвикли від неї, не потребують її участі у їх житті, про що самі кажуть, їх батько справляється з усіма функціями. За таких обставин, вважає за можливе позбавити її батьківських прав відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також, згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку дитини перший клас» від 05.05.2024 № 9, ТОВ ЦРД «ПЕРШИЙ КЛАС» надає освітні послуги сину ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учнем 1 класу. Хлопчик гарно навчається, в позаурочний час відвідує гуртки. Батько бере активну участь у вихованні сина: приводить та забирає із освітнього закладу, відвідує батьківські збори, вчасно сплачує вартість освітніх послуг, 5 разового харчування, гурткової роботи, відвідування дитиною басейну та масажу.

Згідно довідок від 10.05.2024, наданих лікарем ОСОБА_17 (ліцензія серія НОМЕР_5 видана 23.12.2010), саме ОСОБА_1 займається лікуванням свого сина ОСОБА_3 , 2006 року народження, та сина ОСОБА_4 , 2017 року народження. Також саме батько звертається на консультації до лікаря на амбулаторний прийом, мати ж дітей жодного разу до неї, як до лікаря хлопчиків не зверталася.

Крім того, у відповідності до довідки Уманського ліцею № 2 Уманської міської ради Черкаської області від 20.05.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.09.2013 навчається в Уманському ліцеї № 2 Уманської міської ради Черкаської області та зі слів класного керівника 11-М класу ОСОБА_18 під час навчання у закладі, ліцеїст проявляє себе старанним, активним, відповідальним. Батько ОСОБА_1 бере активну участь у навчанні сина, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами та результатом навчання.

Тобто, при підготовці органом опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради від 05.06.2024 висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її неповнолітніх дітей, вказані обставини не досліджувались та не були взяті до уваги. Проаналізовані органом опіки та піклування пояснення матері ОСОБА_2 не містили її позиції щодо доцільності позбавлення її батьківських прав, а лише було зазначено, що вона рідко бачиться з дітьми, часто знаходиться у відрядженнях за межами міста та те, що батько займається організацією побуту дітей та їх навчанням. Крім того, в судовому засіданні представник органу опіки та піклування в судовому засіданні зазначив, що враховуючи обставини справи, в тому числі думку дитини, все ж таки вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Суд, звертає увагу, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Позбавлення особи батьківських прав є винятковою мірою, що тягне за собою відповідно до ст. 166 СК України надзвичайні правові наслідки як для батьків, так і для дітей.

Згідно з ч.1 ст. 18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку.

В усіх діях щодо дітей суди, адміністративні чи законодавчі органи, повинні першочергова приділяти увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України», «М.С. проти України» сказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

При вирішенні судом вимог позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дітей, бажання спілкуватися і брати участь у їх вихованні.

Викладені вище фактичні обставини свідчать про те, що відповідач не бажає приділяти своїм дітям увагу, спілкуватися з ними, брати участь в їх вихованні. Відповідач ОСОБА_2 ігнорувала судовий розгляд справи, при тому, що достовірно була повідомлена про розгляд справи, але в судові засідання неодноразово не з`являлася, до органу опіки та піклування подала письмові пояснення, у яких чітко висловила свою позицію щодо небажання виконувати свої батьківські обов`язки та факт відчуження дітей від неї, їх небажання спілкуватися з нею, що також було підтверджено в судовому засіданні одним із синів, якому виповнилося на час розгляду справи повних 17 років, тобто можна стверджувати, що ОСОБА_2 свідомо, умисно нехтує своїми батьківськими обов`язками.

При визначенні найкращих інтересів дітей в кожній справі суд враховує, що інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язку із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності їх вини.

Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК України, Закону України «Про охорону дитинства», а також практики Європейського суду з прав людини, суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та невиконання батьківських обов`язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.

Судом враховується, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено сукупністю належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які могли б бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей.

У зв`язку із зазначеним, а також зважаючи, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, тобто людина має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, суд приходить до висновку, що відповідач внаслідок своєї винної поведінки дійсно свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вказує на порушення прав дітей, а тому суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і таке рішення буде відповідати інтересам дітей, сприятиме їх розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та діти перебувають на утриманні позивача, відповідач як матір також зобов`язана приймати участь в утриманні своїх дітей нарівні із батьком, суд вважає за необхідне одночасно стягнути аліменти з відповідача на утримання своїх дітей.

Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 05.02.2024, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладеного, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та враховуючи її обов`язок утримувати неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.02.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Враховуючи категоричну позицію позивача щодо небажання отримувати від відповідача аліменти, перерахування аліментів здійснювати на особисті рахунки дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділенні Державного ощадного банку України, зобов`язавши ОСОБА_1 у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особисті рахунки на ім`я дітей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно його синів, то сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № від 05.02.2024, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164-166, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.02.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Перерахування аліментів здійснювати на особисті рахунки дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов`язати ОСОБА_1 у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особисті рахунки на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для перерахування стягуваних аліментів.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повне судове рішення складене 13.09.2024.

Суддя: Р. В. Піньковський