СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3172/15-ц

пр. № 2/759/128/24

11 березня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

за участю відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідачів - адвоката Григоренка О.С., секретаря судового засідання Мирзак А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» (ПАТ «КБ «Надра») ОСОБА_3 в березні 2015р. заявила позов про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку 15871,07 доларів США та 33082,79 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 17.01.2008 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено Договір «Автопакет» № 11/П/04/2008-840 (далі - кредитний договір), згідно умовами якого ВАТ КБ «Надра» надало ОСОБА_1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) на загальну суму 14 220,00 дол. США зі сплатою відсотків в розмірі 14,40% на рік.

Згідно пункту 3.2. кредитного договору, забезпеченням виконання зобов`язань по кредитному договору виступає поручитель гр. ОСОБА_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, у останнього виникла заборгованість перед ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 15871,07 доларів США та 33082,79 грн., яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра».

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2015 року було задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 17.03.2021 року заочне рішення скасоване.

Ухвалою суду від 17.03.2021 замінено сторону стягувача з Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус».

Ухвалою суду від 19.04.2021 прийнято цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.09.2021 замінено сторону позивача з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт».

Представник відповідачів адвокат Григоренко О.С. надав суду письмові пояснення з доказами, в яких зазначив, що 29.05.2023 між ТОВ «ФК «Форт» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язань за кредитним договором до 30.11.2024, при цьому, до означеної дати, ОСОБА_1 повинен сплатити 150 000,00 грн., з яких: 50 000,00 грн. до 31.05.2023, залишок суми - щомісячно рівними частками у розмірі 5 555,00 грн., починаючи з 01.06.2023. Оскільки сторонами кредитного договору продовжено строк виконання зобов`язань за кредитним договором до 30.11.2024, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Інших заяв по суті спору від учасників справи не надходило.

Представник позивача в судовому засіданні призначеному на 27.07.2023 позов підтримав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в заявах позивача. 11.03.2024 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідачів проти позову заперечив, з підстав викладених у письмових пояснення від 31.05.2023, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимоги. Відповідачі підтримали свого представника.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

17.01.2008 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Форт» з одної сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено кредитний договір «Автопакет» №11/П/04/2008-840.

За договором, ОСОБА_1 отримав від ПАТ «КБ «Надра» кредит в сумі 14220 доларів США, під 14,40% річних, на строк до 16 січня 2015 року, а ОСОБА_2 поручилась за виконання кредитних зобов`язань, в тому ж обсязі, що і позичальник (п. 3.2 кредитного договору).

Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, позичальник зобов`язався щомісячно, повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки, здійснювати інші платежі, а у разі порушення зобов`язань за договором сплатити банку штрафні санкції (п. 5.2 кредитного договору).

Пунктом 5.1 кредитного договору, сторони оговорили пеню за прострочення строків повернення кредиту у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Проте, ОСОБА_1 , як це вбачається з розрахунку заборгованості, не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, в наслідок чого у нього перед банком, станом на 12.06.2014р., виникла заборгованість, що складається із: заборгованості за основним зобов`язанням - 11274,60 доларів США; за процентами - 4596,47 доларів США; за пенею - 16509,86 грн.; по штрафам - 16572,93 грн.

Згідно з п. 4.2.5 кредитного договору, банк вправі вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, кредитор вправі вимагати від поручителя виконання зобов`язання за договором, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані.

Пунктом 8.3. кредитного договору сторони оговорили, що зміни та доповнення до договору вносяться шляхом укладення додаткових угод, які підписуються банком та позичальником.

29.05.2023 між ТОВ «ФК «Форт» та ОСОБА_1 , було укладено додатковий договір до договору «Автопакет» № 11/П/04/2008-840 від 17.01.2008.

Згідно з п. 1 додаткового договору до кредитного договору сторони погодили продовжити строк виконання зобов`язань за кредитним договором та даним додатковим договором до 30.11.2024.

Відповідно до п. 2 додаткового договору до кредитного договору позичальник бере на себе зобов`язання здійснити погашення частини заборгованості у розмірі 150 000,00 грн. у наступному порядку:

- до 31.05.2023 сплатити платіж у розмірі 50 000,00 грн.;

- залишок заборгованості сплачувати щомісячними платежами у розмірі 5 555,55 грн. до 30 (тридцятого) числа кожного календарного місяця, починаючи з 01.06.2023.

Пунктом 3 додаткового договору до кредитного договору сторони обумовили, що кредитор підтверджує свої зобов`язання здійснити відступлення права вимоги залишку боргу позичальника за Кредитним договором, за умови належного, своєчасного та повного виконання позичальником своїх зобов`язань, зазначених в п. 2 цього додаткового договору. Відступлення права вимоги залишку боргу за кредитним договором буде здійснено кредитором на погоджену з позичальником особу шляхом підписання договору.

Згідно з п. 9 додаткового договору до кредитного договору даний договір є невід`ємною частиною Договору «Автопакет» № 11/П/04/2008-840 від 17.01.2008.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Верховний Суду у постанові від 05.04.2022 у справі № 937/532/20-ц зробив правовий висновок, що захисту підлягає тільки порушене право.

Оскільки 29.05.2023, в процесі розгляду даної справи, сторонами кредитного договору було продовжено строк виконання зобов`язань за даним договором до 30.11.2024, тому починаючи з 29.05.2023 та станом на дату ухвалення судом рішення у даній справі у відповідачів відсутній обов`язок з повернення всієї суми кредитних коштів за кредитним договором. Відтак право позивача на повернення коштів за кредитним договором, на дату ухвалення судового рішення, не є порушеним.

Враховуючи вищевказане, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, суд звертаю увагу сторін у справі, що у разі неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором та додатковим договором до кредитного договору після 30.11.2024, позивач має право на захист своїх прав за кредитним договором в судовому порядку, з урахуванням п. 7.1. даного договору, до 30.11.2034.

Судові витрати, за вказаного рішення та відсутності заяв відповідачів, розподілу не підлягають.

Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», , юридична адреса: 03035, місто Київ, пл. Солом`янська, будинок 2, офіс 102 Б;

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Сенько М.Ф.