Справа №2-6114/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга ОСОБА_1 на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

В обґрунтування скарги зазначено, що 26.04.2010 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі №2-6114/10 було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» були стягнути грошові кошти. На виконання рішення суду ще 24 грудня 2010 року заявник сплатив суму боргу за кредитним договором у розмірі 140 000,00 доларів США, що станом на день сплати становила 1 114 890, 00 грн. Також зазначено, що маючи намір розпорядитися власним майном, заявник випадково від нотаріуса дізнався про арешти, накладені на його майно виконавчою службою. На виконанні в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходилося виконавче провадження № НОМЕР_2. На підставі цього виконавчого провадження ОСОБА_1 був внесений до Єдиного реєстру боржників. У зв`язку з цим він не має можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. Заявник звернувся до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогою зняти арешт та виключити з реєстру боржників, але отримав відмову. Відмовляючи у знятті арешту та виключення заявника з реєстру боржників, Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зазначив, що на виконанні перебувало виконавче провадження за №53380299 з примусового виконання виконавчого листа примусового виконання виконавчого листа №2-6114/10 від 08.12.2010 року, який виданий Шевченківським районним судом м. Києва 08.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» грошової суми; 27.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу; станом на цей час виконавче провадження не перебуває на виконанні та відповідно до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» було знищено за закінченням зберігання.

На підставі наведеного, просив суд зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) МЮ України в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 зняти арешт та виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач: Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк», про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 20.05.2024 року скаржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання, призначене на 10.10.2024 року, з`явився представник апелянта.

Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2010 року у справі №2-6114/10 позов Публічного акціонерного товариства «Дочірнього Банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі та стягнуто з нього на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірнього Банку Сбербанку Росії» заборгованості по кредитному договору №04-В/08/15/ФО/П від 22.02.2008 року в розмірі 1 301 423,59 грн., судовий збір 1 700,00 грн., а всього підлягає стягненню: 1 303 243,59 грн.

На виконання вказаного рішення суду 08.12.2010 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист.

Згідно відповіді Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) №978 від 03.01.2024 року вбачається, що згідно даних з Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа примусового виконання виконавчого листа №2-6114/10 від 08.12.2010 року, який виданий Шевченківським районним судом м. Києва 08.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» грошової суми у розмірі 1 303 243,59 грн.

27.12.2019 року державним виконавцем керуючись п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з відміткою про можливість повторного пред`явлення вказаного виконавчого до виконання, яка з оригіналом виконавчого документу надіслана на адресу стягувача, вказану у виконавчому документів. Станом на час надання вказаної відповіді орган виконавчої служби вважає, що борг за вказаним виконавчим провадженням, виконавчий збір та витрати не сплачені, в зв`язку з чим підстави для зняття арешту та вилучення боржника з реєстру боржників відсутні.

Також ВДВС зазначив, що для задоволення заяви щодо вилучення з реєстру боржників ОСОБА_1 та зняття арешту з майна пропонується боржнику внести на рахунок Приморського ВДВС у місті Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса) суму боргу за виконавчим провадженням АСВП № НОМЕР_2 з урахуванням виконавчого збору та витрат на виконавче провадження, що складає 1433836,94 грн.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції фактично погодився з позицією виконавчого органу про наявність підстав для збереження арешту, оскільки з його точки зору фактичного погашення заборгованості доведено не було.

Зазначена позиція не може бути прийнята судом з огляду на таке.

Як встановлено в ході розгляду справи, на виконанні Приморського відділу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження за № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-6114/10 від 08.12.2010 р., який виданий Шевченківським районним судом м. Києва 08.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк Росії» грошової суми.

27.12.2019 pоку державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Станом на даний час виконавче провадження не перебуває на виконанні та відповідно до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» було знищено за закінченням зберігання.

Ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

За таких умов, встановлений після повернення строк, на даний час сплив.

Наявність відкритого виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом матеріали справи не підтверджують.

Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду, висловленої у постанові від 28 серпня 2024 року по справі № 947/36027/21, наявність протягом тривалого часу арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких умов позиція, покладена судом першої інстанції в основу оскарженої ухвали, не може вважатися обґрунтованою.

Незважаючи на це, скарга ОСОБА_1 підлягає лише до часткового задоволення.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

У своїй скарзі ОСОБА_1 стверджував, що ті арешти майна, які змусили його звернутися до суду, були накладені в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2. Відповідні вимоги були заявлені й у самій скарзі.

На підтвердження своєї позиції позивачем було надано Витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а також Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З обох вказаних витягів вбачається, що арешт нерухомого та рухомого майна скаржника було накладено Першою Київською ВДВС ОМУЮ, державним виконавцем Коркач О.І., в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3, а не Приморським відділом державної виконавчої служби в м. Одесі Південного регіонального управління Міністерства юстиції України в рамках заявленого скаржником іншого виконавчого провадження.

За таких умов твердження ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду в суді апеляційної інстанції, в цій частині скарга не підлягає до задоволення.

З іншої сторони інформація про скаржника до Єдиного реєстру боржників була внесена саме в рамках виконавчого провадження №53380299.

Таким чином скарга підлягає задоволенню лише в цій частині.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення скарги та зобов`язання Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників запис відносно ОСОБА_1 згідно з виконавчого провадження № НОМЕР_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення скарги.

Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників запис відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно виконавчого провадження № НОМЕР_2.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько