Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа ОСОБА_2 про припинення зобов`язання за договором кредиту й договором іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач АК «Сенс Банк» за первісним позовом звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що 19.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 08/297-49, згідно з яким, Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті в розмірі 25 000,00 доларів США, зі сплатою 12.7 % річних, з кінцевим терміном повернення до 18.07.2027.

Відповідно до Договору про внесення змін №1 до Договору кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 року, змінено валюту Кредиту, та переведено суму кредиту 19 073,14 дол. США, в гривню, загальна сума кредиту становить 200 214,57 грн.

На забезпечення умов виконання кредитного договору № 08/297-49 від 19.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , було укладено Договір поруки № 08/297-49 від 19.07.2007 року, відповідно до умов якого поручитель поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами.

Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Вказує, що своїх зобов`язань за договором кредиту, належним чином, позичальник не виконав, внаслідок чого станом на 28.03.2024 року заборгованість за договором кредиту становить 104 996,46 грн., яка складається з наступного: 96 413,34 грн.. - сума заборгованості за кредитом; 8 583,12 грн. - сума заборгованості за відсотками.

На підставі наведеного просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість в розмірі 104 996,46 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн.

29 серпня 2024 року на адресу суду надійшов від ОСОБА_2 відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у позовній заяві повністю, за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

16 березня 2024 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Чухран М.В., надійшла зустрічна позовна заява, згідно якої просили : визнати правовідносини ( зобов`язання) за договором кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком» (правонаступник якого АТ «Альфа Банк», назва змінена на АТ «СЕНС Банк») код 23494714 та ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 та за іпотечним договором № 08/297-49 від 19.07.2007 року, що укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком» (правонаступник якого АТ «Альфа Банк», назва змінена на АТ «СЕНС Банк») код 23494714 та ОСОБА_1 ІПН , такими, що припинені ; Зобов`язати АТ «Сенс Банк» вчинити дії з припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 .

Зустрічний позов мотивований тим, що в розрахунку банку зазначено, що борг становить 200 214,57 грн. станом на 08.08.2012.

Відповідно до п. 4.5. умов основного Договору Кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8., 3.3.9., цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев`яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Зазначає, що згідно розрахунку заборгованості, наданого банком до позовної заяви про стягнення боргу, останній в строк платіж по тілу згідно графіку було сплачено 10.01.2013 року, отже слід вважати, що з цієї дати починається дія п. 4.5 Кредитного договору, тобто наступний платіж, який мав буди по графіку у лютому - не здійснено належним чином, а тому саме з цього періоду ( тобто з січня 2013 року) слід вважати, що починається відлік 90 днів відповідно до п. 4.5 Кредитного договору. Тобто, слід дійти висновку, що строк дії договору вважається таким , що сплив з квітня 2013 року ( останній платіж січень 2013 року + 90 днів = квітень 2013 року) .

Отже, відповідач порушив свої обов`язки щодо належного виконання кредитного зобов`язання 10.01.2013 року, а тому за вказаних обставин настали умови, передбачені пунктом 4.5 кредитного договору, за яких строк користування кредитом вважається таким, що сплив станом на 10.04.2013 року

Пояснює, що оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитним договором та пені припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, отже право позивача нараховувати відсотки після 10.04.2013 року (після спливу 90 днів з моменту порушення виконання зобов`язання) припинено. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказує, що станом на 10.04.2013 року згідно розрахунку Банку залишок заборгованості по тілу становить 194 467,92 грн. заборгованості по відсоткам немає. Отже, беручи до уваги розрахунок Банку та враховуючи положення основного договору ,а саме п.4.5., платежі, сплачені після закінчення терміну дії договору, сплачені позичальником, повинні були зарахуватися на тіло Кредиту, починаючи з 10.04.2013 року.

Сума сплачених коштів з 10.04.2013 року згідно розрахунку, наданого Банком, становить 254 496,04 грн., в тому числі строкове тіло та прострочене тіло, отже переплата становить 60 028,12 грн.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 виконала в повному обсязі свої зобов`язання за умовами кредитного договору, а тому в силу ст. 598,599 зобов`язання за кредитним договором № 08/297-49 від 19.07.2007 є припиненими.

Також зазначає, що оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором №08/297-49 від 19.07.2007 виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 вересня 2024 року прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа ОСОБА_2 про припинення зобов`язання за договором кредиту й договором іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії.

Здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну судового засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судове засіданні представник позивача за первісним позовом не з`явився, однак подала до суду заяву, згідно якої просила провести розгляд справи без участі представника АТ «Сенс Банк», первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Чухран М.В., надійшла до суду заява, в якій просила розгляд справи провести без її участі, у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 08/297-49, згідно з яким, Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті в розмірі 25 000,00 доларів США, зі сплатою 12,7 % річних, з кінцевим терміном повернення до 18.07.2027.

Відповідно до Договору про внесення змін №1 до Договору кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 року, змінено валюту кредиту, та переведено суму кредиту 19 073,14 дол. США, в гривню, загальна сума кредиту становить 200 214,57 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, укладено договір поруки №08/297-49 від 19.07.2007 року, згідно умов якого поручитель поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами.

19.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , було укладено іпотечний договір №08/297-49, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку в якості забезпечення виконання нею зобов`язань за договором кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 нерухоме майно : двохкімнатну квартиру, загальною площею 39,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, припинено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Згідно з долученим до матеріалів справи представником позивача за первісним позовом розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 08/297-49 від 19.07.2007 станом на 28.03.2024 року становить 104 996,46 грн., яка складається з наступного: 96 413,34 грн. - сума заборгованості за кредитом; 8 583,12 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з пунктами 3.3.8, 3.3.9. договору кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007, встановлено обов`язок позичальника своєчасно погашати кредит із нарахованими процентами та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1 договору кредиту.

Відповідно до пункту 4.5 цього договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.8, 3.3.9 цього договору, протягом більше, ніж 90 (дев`яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, у пункті 4.5 договору кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 сторони врегулювали питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання,та визначили умови такого повернення.

Останній строковий платіж на виконання умов договору щодо повернення кредитних коштів ОСОБА_1 здійснила 10.01.2013 на погашення кредиту 820,95 грн., далі було здійснено прострочення платежів.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц наведено правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси банку забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання

Здійснивши платіж на виконання договору кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 ОСОБА_3 протягом наступних 90 календарних днів не виконувала зобов`язань, передбачених 3.3.9, тому відповідно до п. 4.5 цього договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив 10 квітні 2013 і позичальник зобов`язаний був протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі.

Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором відсотки за кредитним договором та пені припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, отже право позивача за первісним позовом нараховувати відсотки після 10.04.2013 року (після спливу 90 днів з моменту порушення виконання зобов`язання) припинено.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Як слідує з матеріалів справи, станом на 10.04.2013 року згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, залишок заборгованості по тілу становить 194 467,92 грн. заборгованості по відсоткам відсутня.

Таким чином, беручи до уваги розрахунок банку та враховуючи п .4.5. договору кредиту, платежі , сплачені після закінчення терміну дії договору, сплачені позичальником, повинні були зарахуватися на тіло кредиту.

Згідно вищезазначеного розрахунку, починаючи з 10.04.2013 року сума сплачених ОСОБА_1 коштів становить 254 496,04 грн.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 598, стаття 599 ЦК України).

Отже, враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 виконала в повному обсязі свої зобов`язання за умовами кредитного договору, а тому в силу ст. 598,599 зобов`язання за Кредитним договором № 08/297-49 від 19.07.2007 р. є припиненими.

Таким чином, доводи представника позивача за первісним позовом не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, не підтверджені матеріалами справи, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити.

У Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2022 року у справі №477/33/20 (провадження № 61-2817 св21) зроблено висновок, що «з урахуванням того, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року з особи на користь банку стягнута в повному обсязі заборгованість за тілом кредиту, вказане судове рішення виконано повністю, що підтверджується постановою від 07 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження №25251543,відомості про скасування постанови державного виконавця від 07 листопада 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 25251543 в матеріалах справи відсутні, наявні підстави вважати зобов`язання за кредитним договором виконаним. За таких обставин, суд апеляційної інстанції зробив вірний висновок, що з моменту виконання у повному обсязі зобов`язань, визначених рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2010 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, припинилися зобов`язання позивача як за договором кредиту, так і за договором іпотеки. Зазначене узгоджується із висновком, що міститься у пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16 (провадження №14-88цс19)».

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 570/1657/18 (провадження №61-7781 св.21) зроблено висновок, що у справі, яка переглядається , суди встановили , що особа виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, що відповідно до вимог закону є підставою для припинення іпотеки та обґрунтовано задовольнили позовні вимоги.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотеко іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її з інших підстав, передбачених цим Законом (стаття 17 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку» ).

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц зазначено, що «належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки (пункт 44 цієї постанови). Верховний Суд у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 724/136/20, провадження №61-7399св21 розглядаючи справу стороною якої був АТ «Альфа Банк» констатував, що зняття заборони відчуження нерухомого майна є належним способом захист

Враховуючи встановлені вище обставини, що полягають у припиненні основного зобов`язання, суд приходить до висновку про необхідність визнання правовідносин за договором кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком» (правонаступник якого АТ «Альфа Банк», назва змінена на АТ «Сенс Банк») та за іпотечним договором № 08/297-49 від 19.07.2007 року, що укладений між Акціонернокомерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком» (правонаступник якого АТ «Альфа Банк», назва змінена на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 припиненими.

У Постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16 Верховний Суд зазначає, що, оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором виконано в повному обсязі, то зобов`язання за договорами іпотеки, які є похідними від кредитного договору, припиняються. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. За таких обставин вимоги про визнання договорів іпотеки припиненими, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про накладення цих заборон мають бути зняті.

Згідно з п. 24 Порядку відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 328 ЦК України передбачені підстави набуття права власності, так право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Обтяження належного позивачу на праві власності нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 обмежує здійснення власником своїх повноважень на розпорядження зазначеним майном.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про визнання договору іпотеки припиненим та припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 , є взаємопов`язаними, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З наведених вище підстав суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст.ст.10,12,77,78,141, 247, 258, 259,263, 265,268, 274-279, ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391, 598, 559, 599 ЦК України, ст.17 ЗУ «Про іпотеку»,, суд, -

ухвалив:

У задоволенні первісного позову акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа ОСОБА_2 про припинення зобов`язання за договором кредиту й договором іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати правовідносини (зобов`язання) за договором кредиту № 08/297-49 від 19.07.2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком» (правонаступник якого АТ «Альфа Банк», назва змінена на АТ «Сенс Банк», ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та за іпотечним договором № 08/297-49 від 19.07.2007 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанком» (правонаступник якого АТ «Альфа Банк», назва змінена на АТ «Сенс Банк», ) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), такими, що припинені.

Припинити обтяження в Державному реєстрі речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Судові витрати за первісним позовом покласти на позивача за первісною позовною заявою акціонерного товариства «Сенс Банк».

Стягнути з акціонерного товариства «Сенс Банк» () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов