КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 759/9140/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9746/2023Головуючий у суді першої інстанції - Гороббенко Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Колодій Олександром Миколайовичем, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, що станом на 16.01.2023 становить 102 744,93 грн, та складається з поточної заборгованості по кредиту - 42 360,35 грн, простроченої заборгованості по кредиту - 33 339,65 грн, поточної заборгованості по процентах - 2 382,66 грн, простроченої заборгованості по процентах - 24 662,27 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 03.04.2018 між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання останнім заяви-договору № 2018/І_С/390-Z0088722-01 (Договір карткового рахунку) про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», за умовами якого останньому було встановлено орієнтована сума кредиту 10 000,00 грн, максимальна сума кредиту - 300 000,00 грн зі строком дії договору з 10.04.2018 по 09.04.2019, з відсотковою ставкою 30,00% річних, відсотковою ставкою на пільговий період 0,00001% річних, відсотковою ставкою на прострочену заборгованість 48,00%, комісією на видачу кредиту - 4%.

Підписавши кредитний договір № 2018/І_С/390-Z0088722-01, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування за програмою: Універсальна картка «Домовичок».

Вказувало, що ПАТ АБ «Укргазбанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, в той час як ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що стало підставою для звернення до суду із позовною заявою (а.с. 1-4).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2024 позовну заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 102 744,93 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 98-100).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що з 20.03.2022 ОСОБА_1 був призваний на військову службу, тому виходячи зі змісту ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд не мав правових підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій у період після 24.02.2022 (а.с. 103-105).

23.04.2024 ПАТ АБ «Укргазбанк» було подано відзив на апеляційну скаргу, де зазначено, що Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено підстави звільнення військовослужбовців від сплати відсотків, штрафних санкцій, пені у разі надання відповідних документів на підтвердження перебування на військовій службі, чого відповідачем зроблено не було, тому нарахування банком відсотків за користування кредитом є правомірним (а.с. 131-132).

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, а також сплати відсотків, належним чином не виконав.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2018 між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання останнім заяви-договору № 2018/І_С/390-Z0088722-01 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с. 13).

Із даного договору вбачається, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що ця заява разом із Правилами, тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті Банку) є договором комплексного банківського обслуговування, він погоджується зі всіма умовами кредитування за обраною програмою кредитування за програмою: Універсальна картка «Домовичок», з паспортом споживчого кредиту ознайомлений, розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ним отримано.

Також дана анкета-заява містить анкетні дані відповідача, його контактну інформацію.

Окрім того, відповідачем надана розписка про отримання платіжної картки (а.с. 13 зв.).

Відповідно до укладеного договору, відповідачу на картковий рахунок встановлено орієнтована сума кредиту 10 000,00 грн, максимальна сума кредиту - 300 000,00 грн зі строком дії договору з 10.04.2018 по 09.04.2019, з відсотковою ставкою 30,00% річних, відсотковою ставкою на пільговий період 0,00001% річних, відсотковою ставкою на прострочену заборгованість 48,00%, комісією на видачу кредиту - 4%.

За підпунктом 3.1 Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі Правил), договір вважається укладеним якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а банк прийняв таку заяву-договір без зауважень та відкрив рахунок і субрахунок (а.с. 7).

Позивач умови кредитного договору виконав, відкривши рахунок та надавши відповідачу платіжну картку зі встановленим договором лімітом.

За правилами п.п. 5.2.10, п.п. 5.2.11 цих Правил, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за дозволеним овердрафтом, у тому числі у сумі мінімальних платежів, та за нарахованими процентами за користування дозволеним овердрафтом в розмірах та у строки, що визначені укладеним договором, у тому числі, розділами 6 та 7 Правил, Заявою-Договором; не пізніше останнього дня строку дії дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути банку кредитні кошти і погасити усю існуючу станом на цей день заборгованість за дозволеним овердрафтом та за нарахованими процентам за користування дозволеним овердрафтом (а.с. 8).

Відповідач належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 16.01.2023 наявна заборгованість у розмірі 102 744,93 грн, з яких: 42 360,35 грн - поточна заборгованість по кредиту; 33 339,65 грн - прострочена заборгованість по кредиту; 2 382,66 грн - поточна заборгованість по процентам; 24 662,27 грн - прострочена заборгованість по процентам (а.с. 24-25).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином и у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із виписки по рахунку за період з 10.04.2018 по 16.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 користувався наданими кредитними коштами, а також частково погашав утворену заборгованість (а.с. 16-32).

З огляду на те, що відповідач не спростовує факт отримання кредитних коштів та користування ними, тому висновки суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по тілу кредиту та по простроченому тілу кредиту є законними та обґрунтованими.

Щодо стягнення відсотків та прострочених відсотків слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

На підтвердження обставин поширення на нього положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 до суду надано:

довідку № 1547 від 17.05.2023, видану Національною гвардією ВЧ НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_1 призваний по мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 з 30.03.2022, наказ № 71 с/ч

довідку № 208 від 24.01.2023 про те, що ОСОБА_1 у період з 15.06.2022 по 06.08.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України

копію військового квитка, серія НОМЕР_2 від 13.09.2022 з відміткою про мобілізацію за наказом від 30.03.2022

копію витягу з наказу № 151 від 15.06.2022 про службове відрядження (а.с. 48 - 59).

У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

У відзиві на апеляційну скаргу банком зазначено, що позичальником не надано зазначені документи до банку, тому ОСОБА_1 не був звільнений від сплати відсотків за користування кредитом.

Разом з тим, із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що користуючись кредитними коштами, відповідач частково погашав як основну заборгованість по тілу кредиту, так і нараховані відсотки.

При цьому, заявлений розмір поточної заборгованості по відсоткам, а також, простроченої заборгованості по відсоткам, банком нараховується після лютого 2022 року.

З огляду на те, що банком нараховувались поточні та прострочені відсотки, які станом на 16.01.2023 становлять: поточні відсотки у розмірі 2 382,66 грн, прострочені відсотки у розмірі 24 662,27 грн, від сплати яких відповідач звільнений на законодавчому рівні, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову у зазначеній частині.

Щодо ненадання банку відповідачем відповідних документів на підтвердження звільнення від нарахування відсотків, то з наданих до суду відповідачем документів вбачається, що ОСОБА_1 з березня 2022 року був мобілізований до військової частини, та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.

Зазначені обставини підтверджуються повернутим конвертом з вимогою банку про дострокове повернення кредиту, з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 33-34).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь банку відсотків підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заявленої вимоги. В іншій частині рішення залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Колодій Олександром Миколайовичем, задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року в частині стягнення заборгованості за відсотками скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині заочне рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді