Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

секретар судового засідання Войтюк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 125/1300/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини;

за участі представника відповідача ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві вказала, що 28.10.2001 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 19.05.2021 шлюб між сторонами було розірвано. 20.01.2023 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 позивач змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». 13.12.2017 рішенням Барського районного суду Вінницької області стягнуто на користь позивача з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду з 31.07.2017, та до досягнення дітьми повноліття. 22.12.2021 син ОСОБА_2 досяг повноліття. 15.11.2023 рішенням Барського районного суду Вінницької області стягуються з відповідача на користь повнолітнього сина ОСОБА_2 аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03.10.2023 і до закінчення ним навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту досягнення старшим сином ОСОБА_2 повноліття, позивач не зверталася до суду про визначення розміру аліментів для утримання молодшої доньки ОСОБА_8 , а відповідне стягнення аліментів проводилося на підставі відкритого виконавчого провадження № 55564372, на підставі постанови про прийняття до виконання виконавчого листа № 125/1356/17, виданої 10.01.2018 про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 31.07.2017, та до досягнення повноліття. Позивач вказує, що необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів аргументується тим, що визначений до сплати вказаний вище рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб доньки, оскільки розмір визначених законодавством аліментів, складає лише 1/6 частина всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач вказує, що важливо пам`ятати, що дитина не винна, що її батьки розлучились, і у батька чи матері тепер нова родина чи інші пріоритети, дитина має усталений спосіб і рівень життя, що обумовлений, крім іншого, і необхідним належним рівнем матеріального забезпечення. При цьому, обов`язок із забезпечення дитини лежить у рівних частинах на обох батьках, а не лише на одному з них. У свою чергу, дочка позивача та відповідача навчається у Комунальному закладі вищої освіти «Барському гуманітарно-педагогічному коледжі імені Михайла Грушевського» за спеціальністю 081 Право, згідно з навчальним планом підготовки фахового молодшого бакалавра. Навчання триватиме до 30.06.2026. Відповідно до п. 4.1 Договору про надання освітніх послуг навчальним закладом № 23-Ю від 25.08.2023 визначено, що розмір плати встановлюється за весь строк надання освітньої послуги і не може змінюватись. Вартість освітньої послуги оплачується у перший рік повністю, у сумі 14333 гривень, за наступні роки дана оплата, проводиться за кожен семестр. 25.08.2023 позивачем було сплачено за перший рік навчання доньки, у сумі 14333 гривень, що підтверджується квитанцією номер 224983545 від 25.08.2023. Позивач вказує, що життєві обставини вимагають звернутися до суду задля зміни розміру аліментів, адже саме батьки, відповідальні за життя дитини та її благополуччя, і кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Проте, станом на сьогодні, ураховуючи соціально-економічні умови проживання, зростання рівня цін як на продукти харчування так і на одяг, взуття, лікарські засоби, засоби гігієни тощо, позивач вважає аліменти у розмірі 1/6 частини доходу відповідача є недостатніми для належного утримання дитини 17-річного віку. Отже, аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, зростання потреб дитини є недостатніми для матеріального утримання дочки та забезпечення її гармонійного розвитку. Тому, позивач змушена звертатись до суду з позовом про визначення розміру аліментів, шляхом збільшення з 1/6 частини усіх доходів відповідача на 1/4 частину частку від заробітку (доходу) платника. Вважає, що вказаний розмір аліментів, на час розгляду справи, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не може вважатися завищеним у нинішніх умовах проживання та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру.

29.10.2024 представник відповідача адвокат Бондаренко В.М. подала до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту якого, заперечила щодо позовних вимог ОСОБА_1 та просила відмовити у позові. Зазначила, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Так як ОСОБА_10 з моменту досягнення повноліття ОСОБА_3 , а саме з 22.12.2021, не зверталась до суду про зміну розміру аліментів, тому вважають вимогу позивачки щодо зміни розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 з 22.12.2021 безпідставною, так як аліменти призначаються з моменту звернення до суду. Посилання позивача на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 756/14962/15 є безпідставним, оскільки обставини цієї справи жодним чином не є тотожними зі справою за позовом ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач, представник позивача, треті особи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Додатково зазначила, що так як розмір аліментів визначається з огляду на фактор кількості дітей і становить: 1/4 частину від суми доходу на одну дитину; 1/3 частину від суми доходу на двох дітей; 1/2 частину на трьох і більше дітей, а старший син отримує аліменти на навчання у розмірі 1/4 від суми доходу батька, а загальний розмір аліментів, який стягується з доходу батька становить 41,6 %, тому вважає є достатнім для утримання двох дітей. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, тобто позивач повинна надавати кошти не менші, ніж надає батько. З урахуванням цього сума у розмірі від 23000 грн до 40000 грн є достатнім розміром аліментів на утримання дитини, якій є 17 років, а доводи у позовній заяві про те, що вказаний розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб доньки є безпідставними та необґрунтованими. Вказала, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, а позивачка до суду про зміну частки аліментів не зверталася. Вважає, що посилання на п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.06.2006 та на ст. 192 СК України про те, що визначений судовим рішенням розмір аліментів може бути змінений у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану є помилковим і трактується не на користь позивачки, оскільки сама позивачка працює на роботі та отримує достойну заробітну плату, про розмір якої вона не повідомила, також, як остання зазначила у позові, 20.01.2023 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , який є теж військовослужбовцем та отримує достойний дохід і у якого відсутні інші зобов`язання щодо виплат, включно - аліменти. Тобто, на думку представника відповідача, матеріальний і сімейний стан позивачки навпаки поліпшився, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, ураховуючи заяву представника позивача, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити повністю, з таких підстав.

Сторони є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до даних копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 20.01.2023, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13.12.2017 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача ОСОБА_11 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 31.07.2017, та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з даними копії постанови державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Вінницькій області Мориляка В.М. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 555643372 від 06.02.2018, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_4 . Постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника відповідно до чинного законодавства на користь стягувача ОСОБА_11 у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу 11376,84 грн, а далі відповідно до виконавчого листа, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 15.11.2023 ухвалено стягувати з відповідача на користь повнолітнього сина ОСОБА_2 аліменти на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 03.10.2023 і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2026.

Згідно з даними копії постанови головного державного виконавця Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цішковського В.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 74109806 від 12.03.2024, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , що отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_4 . Постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника відповідно до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50 % доходів щомісячно до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 30867,16 грн, у тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, а далі, після погашення боргу у повному обсязі, у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно, і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026.

Відповідно до даних копії довідки Військової частини НОМЕР_4 № 1426 від 13.09.2024, виданої військовослужбовцю ОСОБА_2 , за період з січня 2021 року по серпень 2024 року, загальна сума утриманих аліментів із заробітної плати становить 482042,77 грн. З січня 2021 року із заробітної плати відповідача щомісячно відраховуються аліменти. Згідно з даними довідки з квітня 2024 року аліменти відраховуються за двома виконавчими провадженнями: № 55564372 на утримання доньки ОСОБА_8 за квітень відраховано 11766,65 грн, травень 20637,62 грн, червень 20637,62 грн, липень 11193,17 грн, серпень - 20637,62 грн; № 74109806 на утримання сина ОСОБА_9 , який продовжує навчання, за квітень 46920,41 грн, травень 41275,24 грн, червень 33927,90 грн, липень 16789,76 грн, серпень 30956,43 грн.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

У постанові від 12.01.2022 у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20) Верховний Суд зазначив таке.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30.06.2020 у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення розміру аліментів, а фактично, - з вимогою про збільшення розміру аліментів, аргументуючи тим, що наявний розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб дочки. Разом з тим, позивач не зазначила про обставини та не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального становища або сімейного стану відповідача, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, тому її вимоги щодо збільшення розміру аліментів не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на те, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої доньки, є недостатнім для забезпечення її потреб, суд відхиляє, оскільки така підстава для збільшення розміру аліментів не передбачена ст. 191 СК України, крім того, розмір аліментів, які сплачує відповідач на користь позивача на утримання доньки більш ніж удвічі (від двох до шести разів) перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, ураховуючи те, що обоє батьків мають як рівні права так і рівні обв`язки щодо виховання та утримання дітей, такі посилання позивача суд вважає необґрунтованими.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та ст. 180-182, 184, 192 СК України, керуючись ст. 10-13, 81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Треті особи:

- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 );

- ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ).

Повний текст рішення суду складено 19.11.2024.

Суддя