У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"01" листопада 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою про видачу судового наказу, відповідно до змісту якої просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги (опалення та житлово-комунальні послуги (кварплата)) у сумі 29 277,51 грн (двадцять дев`ять тисяч двісті сімдесят сім гривень п`ятдесят одна копійка) та витрати на сплату судового збору у сумі 292,00 грн (двісті дев`яносто дві гривні 00 копійок).

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи на відповідність вимогам ст.ст.161 - 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно пп.4-1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2024 рік складає 302,80 грн.

На підтвердження сплати судового збору, до поданої заяви про видачу судового наказу заявником додано платіжну інструкцію № 5532 від 23 жовтня 2024 року на суму 292,00 грн.

Таким чином, додана до заяви про видачу судового наказу платіжна інструкцію № 5532 не може свідчити про оплату судовим збором поданої заяви, оскільки вказана в ньому сума не відповідає розміру судового збору, встановленому вимогами Закону України "Про судовий збір", який мав бути сплачений заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, у видачі судового наказу за заявою Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160-167, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 01.11.2024.

Суддя М. В. Петровська