справа № 399/625/24
провадження № 2/399/322/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Шульженко В.В., при секретарі судового засідання Москаль Т.В., за участі позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в поррядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частці від доходу,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом у якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обгрунтування позову зазначила, що 25.12.2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 51. Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із сторонами, але перебувають на утриманні позивача. З серпня 2024 року сторони не підтримують подружні стосунки, хоч і проживають разом. На даний час позивач працює касиром в ПП «Фудстор», що знаходиться в сел. Онуфріївка та має щомісячний дохід в середньому, близько 6500,00 грн., але цих коштів недостатньо для матеріального забезпечення та повноцінного розвитку їх спільних дітей. Матеріальну допомогу на утримання синів відповідач не надає, хоча у відповідності із ст. 180 СК України зобов`язаний надавати. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у зв`язку із тим, що на даний час працює водієм у 33 ДПРЧ 2ДПРЗ Головного управління ДСНС у Кіровоградській області, що знаходиться в сел. Онуфріївка, Олександрійського району, Кіровоградської області, де щомісячно отримує заробітну плату (дохід), в розмірі, близько 20000,00 грн. Позивач наводить положення ст.ст. 181, 182, 183 СК України та зазначає, що вважає, що розмір аліментів на утримання їх спільних дітей, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку, повинен бути визначений у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 20.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Додатково зазначила, що орієнтовно з кінця вересня чи з початку жовтня вона не проживає разом з відповідачем, а проживає у своїх батьків в смт Онуфріївка разом з меншим сином ОСОБА_5 , 2019 р.н., який перебуває на її утриманні. Старший син ОСОБА_6 на даний час проживає разом з батьком, відповідачем по справі, в смт ОСОБА_7 , проте всі необхідні товари до школи необхідні ОСОБА_6 здійснювалися за її кошти. Син ОСОБА_5 наразі відвідує дитячий садочок, психолога та логопеда, є потреба у придбанні одягу, все зазначене забезпечує позивач для дитини сама, відповідач жодної участі не приймає.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. В судовому засіданні зазначив, що позо не визнає, заперечує проти його задоволення, оскільки старший син ОСОБА_6 проживає з ним в смт ОСОБА_7 , де і ходить до школи та має тут друзів. Він бере участь у матеріальному забезпеченні сина. Дружина з молодшим сином переїхала жити в смт Онуфріївка, молодшого сина матеріально не утримує.

Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.12.2008 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 51, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.12.2008 року.

Від шлюбу сторони мають синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 23.04.2009) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 видане 27.03.2019).

З довідки виданої Онуфріївською селищною радою позивачу ОСОБА_1 від 12.09.2024 №629 видно, що остання дійсно проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та має наступний склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , 2009 р.н.; син - ОСОБА_4 , 2019 р.н.; чоловік ОСОБА_2 , 1985 р.н., що підтверджується копією даної довідки.

Проте, в судовому засіданні, 18.10.2024 року, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 , 2019 р.н. проживають у її батьків в смт Онуфріївка, а чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , 2009 р.н. проживають разом в смт Павлиш. Дані обставини сторонами не заперечувалися.

Позивачем до позову надано копію відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.09.2024 з якої видно, що позивач працює в ПП «ФУДСТОР» та отримує заробітну плату.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

В силу вимог ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст.181 СК України.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено вище, судом встановлено, що сторони мають двох дітей, син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем, а син ОСОБА_6 проживає разом з відповідачем. Останній не бере участі у матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_5 та останній перебуває на утриманні позивача. Щодо сина ОСОБА_6 , відповідач бере участь у його матеріальному забезпеченні при наявності відповідних потреб. При цьому, судом встановлено, що участь у матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_6 бере і позивач у справі.

З врахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати згідно ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 19, 141, 258, 263, 264, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять нривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному пп.15.5 п.5 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 23.10.2024 року.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко