28 листопада 2024 року м. Кропивницький
справа № 385/766/24
провадження № 22-з/4809/124/24
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді Дуковський О.Л., Чельник О.І.,
за участю секретаря судового засідання Соловйової І.О.,
учасники справи:
відповідач - Фермерського господарства «Олена»,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 щодо відшкодування понесених у суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Олена» про визнання відсутнім права оренди відносно земельної ділянки за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Олена» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2024 року.
Постановою Кропивницькою апеляційного суду від 12 листопада 2024 року апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Олена» про визнання відсутнім права оренди відносно земельної ділянки, залишено без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2024 року,без змін.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року справу за заявою представника позивача адвоката Остащенко Олесі Миколаїни про вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу призначено до розгляду на 18 листопада 2024 року.
Відповідно до вимог процесуального закону учасників справи та їх представників повідомлено про дату, час та місце розгляду заяви (а.с. 163-169).
У судовому засіданні 18 листопада 2024 року представники сторін участі не брали, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, а відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення постанови, є виготовлення повного тексту.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши заяву позивача, викладену у відзиві на апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у даній справі (а.с. 124-128), позивач повідомляє, що ним у суді апеляційної інстанції понесені витрати у розмірі 39 000,00 грн на правничу (правову) допомогу адвоката, які за результатами апеляційного розгляду справи він просить стягнути з відповідача.Докази на підтвердження зазначених витрат додані до відзиву на апеляційну скаргу.
Правнича допомога ОСОБА_1 у даній справінадавалась адвокатом Остащенко Олесею Миколаїною на підставі договору про надання правової допомоги від 07 травня 2024 року № 125, укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським бюро «Остащенко», за умовами п. 4.1. якого за надання правової допомоги Адвокатським бюро Клієнт оплачує гонорар у розмірі, встановленому додатковими угодами (а.с. 25-26).
Представництво інтересів позивача у Кропивницькому апеляційному суді здійснювалось адвокатом Остащенко Олесею Миколаїною на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1440405 від 07 травня 2024 року (а.с. 129).
Розмір гонорару адвоката погоджений сторонами у додатковій угоді від 07 травня 2024 року № 1 до договору №125 про надання правової допомоги (а.с. 26, зв. бік). Сторони домовились, що за одну годину надання правової допомоги Клієнт сплачує бюро 3000,00 грн; за участь в одному судовому засіданні 3000,00 грн; за отримання рішення суду 1500,00 грн.
Сплата позивачем гонорару у сумі 20 000,00 грн підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 323 від 20 вересня 2024 року (а.с. 131).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла наступних висновків по суті поданої заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається зі вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частин. При цьому, у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено: а) висновок суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.
Нормою ст. 270 ЦПК України визначено право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Зі змісту постанови Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2024 року у даній справі вбачається, що відмовивши у задоволенні апеляційної скарги відповідача, питання відшкодування позивачу понесених ним витрат на правову допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції не вирішувалось.
Отже, наявні визначені процесуальним законом підстави для ухвалення апеляційним судом додаткової постанови у справі.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України).
Як визначено у ч.ч. 1 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Дослідивши надані докази, оцінивши їх на предмет підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу, колегія суддів зважає на наступне.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Таким чином,вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.
Зваживши на викладене, апеляційним судом враховано, що справа, яка переглядається, не є складною, з огляду на те, що обставини справи були встановлені судами у справі № 385/280/23 та є преюдиційними для цієї справи, а також наявні висновки суду касаційної інстанції щодо належного способу захисту порушеного права позивача у подібних правовідносинах.
Колегією суддів взято до уваги, що правова позиція й аргументація представника позивача у цій справі були послідовними та не мали процесуальних складнощів, що викликає у колегії суддів обґрунтовані сумніви у дійсній та об`єктивній необхідності адвокату, який є фахівцем у галузі права, витрачати 12 годин часу на підготовку відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційним судом враховано також, що відзив на апеляційну скаргу не містить посилання ані на нові обставини, що не були предметом розгляду у суді першої інстанції, ані на нові докази, яким не була надана оцінка місцевим судом. Аргументація позивача при розгляді справи була практично однаковою як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції. Більш того, апеляційним судом розглядались аналогічні справи власників землі до того ж відповідача у справі, які також були предметом перегляду касаційним судом і виказана правова позиція застосування норм права до виниклих правовідносин, це що стосується переліку роботи адвоката, пов`язаного з вивченням судової практики.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вартість у сумі 39 000,00 грн правової допомоги, яка фактично зводиться до складання та подання до суду одного процесуального документа незначної складності та участі в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції, є очевидно завищеною та не співмірною ні зі складністю справи, ні з часом, який, зважаючи на фактичні обставини справи, міг бути витрачений адвокатом на підготовку відзиву на апеляційну скаргу.
Таким чином, беручи до уваги критерії співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, апеляційний суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на послуги адвоката у суді апеляційної інстанції, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, необхідно обмежити до 5000,00 грн. Зазначене обмеження відповідатиме критерію розумної необхідності судових витрат для конкретної справи.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Остащенко Олесі Миклаївни задовольнити частково.
У порядку розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції стягнути з Фермерського господарства «Олена» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя Л. М. Дьомич
Судді О. Л. Дуковський