УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Центр», Комунального підприємства «Паркування», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)», Головного управління ДПС у Запорізькій області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтажснаб Плюс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на майно, вилучення майна з постанови про опис та арешту майна боржника, скасування арешту майна
До Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Центр», Комунального підприємства «Паркування», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)», Головного управління ДПС у Запорізькій області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтажснаб Плюс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на майно, вилучення майна з постанови про опис та арешту майна боржника, скасування арешту майна.
Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріалами, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.
У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п. п. 1, 2 п.1 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028,00 гривні.
Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Між тим, судом встановлено, що позивачем заявлено у позові 1 вимогу майнового характеру (визнати право власності) та 3 вимоги немайнового характеру (вилучити майно з постанов про опис та арешт майна боржника, скасувати арешт на рухоме майно та повернути майно позивачу).
Разом з тим, позивачем надано квитанції:
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.
Проте, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що в автоматизованій системі «Д3» у графі вартісні показники неможливо створити автопоєднання з підтвердженням казначейства щодо сплати судового збору за подання цього позову за вищезазначеними квитанціями.
Судом встановлено, що вказані квитанції вже подавалась до Орджонікідевського районного суду м. Запоріжжя на підтвердження сплати судового збору під час звернення із позовною заявою у справі № 335/9666/24 (провадження № 2/335/3293/2024). Використання ж платіжних документів, які вже подавались до суду при зверненні з іншою заявою не є припустимим, оскільки кожна позовна заява реєструються в суді з присвоєнням єдиного унікального номеру та платіжний документ, поданий до позовної заяви, закріпляється до облікової картки саме цієї справи.
18.09.2024 року ухвалою суду повернуто позовну заяву позивачу по справі 335/9666/24.
Питання про повернення судового збору судом не розглядалося, позивач з відповідним клопотанням до суду не звертався.
У відповідності до п.2 ч.1ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
Тобто в разі повернення заяви заявник має право на повернення йому сплаченого судового збору у такій справі, від сплати судового збору при повторному зверненні до суду він не звільняється та зарахування раніше сплаченого судового збору по іншій справі до нової справи, що надійшла до суду, Законом України «Про судовий збір» не передбачено.
З огляду на викладене, надані суду квитанції не можуть вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви до суду від 29.11.2024.
У зв`язку з чим, позивачу необхідно сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та у розмірі у справі за позовом, який надійшов до суду 29.11.2024 року, в загальному розмірі 18 773,60 грн., а саме судовий збір за 3 вимоги немайнового характеру 1211,20 х 3 = 3633,60 грн. та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 15 140,00 грн.
Згідно п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Позивачем не зазначено ідентифікаційний код відповідача 4 - Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)».
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Однак позивачем не зазначено обставини в обґрунтування заявлених ним вимог саме до відповідачів 1-7.
Також, позивач у позовній заяві зазначив, що звертався до ДВС із заявою надавши документи, які свідчать, що арештоване та вилучене майно є власністю позивача, однак заяву та що йому було відмовлено у такій, суду не надав.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків заяви.
У разі усунення у вказаний строк недоліків, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві з доданими до неї документами не пізніше 5-ти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Центр», Комунального підприємства «Паркування», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)», Головного управління ДПС у Запорізькій області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтажснаб Плюс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійні вимоги Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання права власності на майно, вилучення майна з постанови про опис та арешту майна боржника, скасування арешту майна залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків вказаних у цій ухвалі не пізніше десяти днів з дня вручення позивачу копії цієї ухвали.
Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві, що не позбавляє права повторного звернення до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.В. Новасардова