Провадження № 22-ц/812/1638/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Миколаїв

справа № 487/9352/21

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ВЕГА-ГРУП» про стягнення пені за прострочку виконання зобов`язання, моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухвалене 25 липня 2024 року під головуванням судді Кузьменка В.В., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «ВЕГА-ГРУП» (далі - ПП «ВЕГА-ГРУП») про стягнення пені за прострочку виконання зобов`язання, моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 18 жовтня 2018 року між ним та «ВЕГА-ГРУП» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 2/Н, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався у IV кварталі 2019 року закінчити будівництво багатоповерхового будинку і після здачі будинку в експлуатацію передати в його власність вбудоване в будинок нежитлове приміщення площею 156,40 кв.м. секція 3 на 1 поверсі та документи на це приміщення.

Як вказав позивач, він сплатив всю суму, що була зазначена в договорі, але відповідач не виконав умови договору, а саме: не закінчив будівництво будинку у IV кварталі 2019 року, після здачі будинку в 2021 році в експлуатацію не передав йому куплене приміщення та документи на нього.

На думку ОСОБА_1 , вказані дії є незаконними та такими, що порушують конституційні права власності та умови укладеного між ними договору. Вважає , що так як у визначений час виконавцем не було виконані умови договору, він має право, з урахуванням положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» на стягнення пені за період з 31 грудня 2019 року по 31 грудня 2021 року (730 днів) у розмірі 44 801 092,8 грн, яку просив стягнути.

Також, незаконними діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 100 000 грн. Так, внаслідок невиконання зобов`язання відповідачем, у нього змінився нормальний образ життя, втратились нормальні життєві зв`язки. Тривала напруга призвела до появи негативних змін у стані здоров`я, таких як високий тиск, погіршення зору, аритмія, втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, чутливість, замикання в собі, фіксованість на негативних переживаннях, невпевненість в собі.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПП «ВЕГА-ГРУП» на користь ОСОБА_1 пеню за кожен день прострочки починаючи з 31.12.2019 по 31.12.2021 року у розмірі 44 801 092,8 грн. В частині стягнення моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ПП «ВЕГА-ГРУП» на користь держави 12 405 грн судового збору.

Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року заяву ПП «ВЕГА-ГРУП» про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2022 року - задоволено. Вказане заочне рішення було скасовано та призначено підготовче судове засідання.

23 липня 2024 року ОСОБА_1 надав суду додаткові пояснення в яких зазначив, що на виконання умов Договору він здійснив оплату в строк та у повному обсязі, що підтверджується та не заперечується відповідачем, встановлено рішеннями Центрального районного суду м. Миколаєва та Миколаївського апеляційного суду у справі № 490/577/21. Однак відповідач не виконав умови договору та ввів будинок в експлуатацію 22 березня 2021 року. Крім того, при розгляді справи № 490/577/21 судами встановлено та визнається відповідачем, що нежитлове приміщення - індивідуально визначене у п. 2.2. даного Договору, майнові права на яке передаються продавцем покупцеві відповідно до умов даного Договору, не вводилося в експлуатацію та не існує в натурі. Також суди констатували, що він сплатив обумовлену договором вартість майнових прав та не отримав цих прав у власність. Факт недобросовісної поведінки відповідача також підтверджується небажанням вирішувати спір шляхом укладення мирової угоди, яка була запропонована ним на засіданні апеляційного суду у справі № 490/577/21. Позивач зазначає, що прострочення ПП «ВЕГА ГРУП» виконання зобов`язання з введення будинку в експлуатацію є порушенням норм ст. 526 та 530 ЦК України. На підставі викладеного, просив стягнути пеню на дату наступного судового засідання за період з 01 січня 2020 року по 25 липня 2024 року (1668 днів) у розмірі 102 367 428,48 грн. Також апелянт вказував, що вищезазначені дії відповідача підірвало стан його здоров`я (гіпертонії), моральний та фізичний стан, зіпсувало сімейні стосунки, бо саме він заключив договір з відповідачем та передав кошти забудовнику, але на протязі 6 років не може вплинути на ситуацію вирішення спору, що позбавило достатку його сім`ю. За такого ОСОБА_1 вважає, що має право на відшкодування і моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що заявлені позивачем вимоги про стягнення пені та моральної шкоди не підтвердженні належними доказами та не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, просив скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт зазначав, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд стверджує, що ним не доведено оплату за договором, але суд не звернув увагу, що відповідач в жодному з судових засідань та у відзивах не заперечував, що він сплатив всі кошти за договором у повному обсязі та в строк. ОСОБА_1 вказав, що у справі № 490/577/21, яка стосується його майнових прав на вищевказане приміщення Центральним районним судом м. Миколаєва та Миколаївським апеляційним судом встановлено, що він виконав свої зобов`язання за договором та сплатив всі передбачені договором кошти, а ПП «ВЕГА ГРУП» порушило умови договору. А тому, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання та взагалі його невиконанням у відповідача виник обов`язок зі сплати пені, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача». Крім того, умисні дії відповідача по унеможливленню отримання права власності на приміщення за договором підірвало стан його здоров`я, моральний та фізичний стан, зіпсувало сімейні стосунки та позбавило достатку сім`ї, а тому він має право і на відшкодування моральної шкоди. В свою чергу, суд не навів жодного заперечення на спростування його позовних вимог.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи ПП «ВЕГА-ГРУП» було належним чином повідомлено.

Перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що 18 жовтня 2018 року між ПП "Вега-Груп" та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 2/Н, відповідно до якого Продавець ПП "Вега-Груп" зобов`язується у порядку та на умовах, визначених у даному Договорі, передати у власність Покупцеві ОСОБА_1 майнові права на нежитлове приміщення, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти та оплатити майнові права.

Нежитлове приміщення, майнові права на яке придбає Покупець, має такі характеристики: будівельна адреса: АДРЕСА_1 , загальна площа (в м.кв.) - 156, 40; поверх - 1; секція - 3 (індивідуально визначене у пункті 2.2 Договору). В пункті 2.4 Договору зазначено, що загальна площа цього нежитлового приміщення є проектною та підлягає уточненню за даними технічного паспорту, при цьому площа введеного в експлуатацію нежитлового приміщення може відрізнятися від проектної площі не більше ніж на 2%.

Згідно пункту 2.5 Договору запланований термін завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта нерухомості IV квартал 2019 року.

Відповідно до пункту 4.1 майнові права за цим Договором передаються Продавцем Покупцю шляхом підписання Акту. Акт підписується Сторонами не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати введення об`єкту нерухомості в експлуатацію за умови здійснення Покупцем оплати 100% загальної вартості майнових прав, що визначені у пункті 5 даного Договору.

Відповідно до пункту 4.3 Договору продавець протягом 5 днів з моменту введення об`єкта в експлуатацію повинен запросити покупця до підписання акту і зазначити місце, дату та час для підписання.

У пункті п.5.1 сторони погодили, що загальна вартість Майнових прав за даним Договором щодо вартості Нежитлового приміщення складає - 2 045 712 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, 1 кв.м. - 13080 грн. в т.ч. ПДВ.

Пунктом 5.2. передбачено, що покупець сплачує продавцю на банківський рахунок 4% внесок Майнових прав за нежитлові приміщення в розмірі, що складає 100 000 грн. 00 коп. в строк до 23.10.2018 року.

Сторонами погоджено графік оплати за Договором, відповідно до якого: 23 жовтня 2018 року сплачується 4% від вартості нежилого приміщення у розмірі 100 000 грн; 09 листопада 2018 року сплачується 68% вартості нежилого приміщення у розмірі 1 400 000 грн; 25 грудня 2018 року сплачується 28% вартості нежилого приміщення у розмірі 545 712 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у цивільній справі № 490/577/21 за позовом ОСОБА_1 до ПП «ВЕГА-ГРУП» про визнання майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав № 2/Н від 18 жовтня 2018 року на об`єкт нерухомості та за зустрічним позовом ПП «ВЕГА-ГРУП» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав, було встановлено, що ОСОБА_1 оплата за придбані майнові права внесена у повному обсязі та відповідно до встановлених Договором строків, що підтверджується копіями платіжних доручень. Вбачається, що позивач на виконання Договору здійснив платежі: 19 жовтня 2018 року - 100 000 грн 00 коп.; 01 листопада 2018 року - 890 000 грн 00 коп. та 510 000 грн 00 коп.; 21 грудня 2018 року - 545 712 грн 00 коп.

Приписами частини п`ятої статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення пені, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідачем порушено умови укладеного 18 жовтня 2018 року між ПП "Вега-Груп" та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу майнових прав у зв`язку із затриманням введення будинку в експлуатацію, а після введення будинку в експлуатацію не передав йому обумовлене договором приміщення, що, на думку позивача, є підставою для нарахування пені, передбаченої ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Положеннями частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Тлумачення абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить, що ця норма не поширюється на договори купівлі-продажу майнових прав.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 04 серпня 2021 року у справі № 587/823/19, від 15 червня 2022 року у справі № 711/1032/21.

Приписами частини четвертої статті 263 ЦПК України встановлений обов`язок суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до умов укладеного сторонами 18 жовтня 2018 року договору купівлі-продажу майнових прав № 2/Н, Продавець ПП "Вега-Груп" зобов`язується у порядку та на умовах, визначених у даному Договорі, передати у власність Покупцеві ОСОБА_1 майнові права на нежитлове приміщення, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти та оплатити майнові права.

Отже даний договір є саме договором купівлі-продажу і зазначення у пункті 2.5 цього Договору запланованого терміну завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта нерухомості не свідчить про укладання сторонами договору про виконання робіт.

З огляду на викладене, враховуючи, що сторонами був укладений договір купівлі-продажу майнових прав, а не договір про виконання робіт (надання послуг), - відсутні підстави для застосування положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

За такого доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскарженого судового рішення в наведеній частині не можуть бути прийняті до уваги.

Також колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц сформулювала висновок, згідно яким, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України)

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Умовами укладеного сторонами договору передбачений запланований термін завершення будівництва і введення в експлуатацію об`єкта нерухомості IV квартал 2019 року та встановлений обов`язок Продавця протягом 5 днів з моменту введення об`єкта в експлуатацію запросити Покупця до підписання Акту і зазначити місце, дату та час для підписання та встановлено, що майнові права передаються Продавцем Покупцю шляхом підписання такого Акту, що повинно відбутися не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати введення об`єкту нерухомості в експлуатацію.

Згідно пункту 4.4 Договору, право власності на майнові права переходить від Продавця до Покупця після підписання Акту, для підписання якого та отримання інших документів Покупець має з`явитися до Продавця протягом 30 робочих днів з моменту інформування, передбаченого пунктом 4.3 Договору. За наявності поважних причин Покупець повинен письмово попередити про них Продавця та отримати його письмову згоду на продовження терміну підписання Акту.

Пунктом 8.3 Договору сторони погодили, що продавець має право ініціювати розірвання даного Договору після завершення будівництва та введення Об`єкту нерухомості в експлуатацію в разі не підписання покупцем акту у порядку та у строки, передбачені п.п. 4.1-4.4 даного Договору.

22 березня 2021 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради надало ПП "Вега -Груп" сертифікат щодо відповідності закінченого будівництвом об`єкта багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями. 14 квітня 2021 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради прийнято рішення про надання нової адреси вказаному об`єкту - багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у цивільній справі № 490/577/21, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПП «ВЕГА-ГРУП» про визнання майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав № 2/Н від 18 жовтня 2018 року відмовлено, зустрічний позов ПП «ВЕГА-ГРУП» задоволено частково: розірвано вищевказаний договір купівлі-продажу майнових прав, стягнуто з ПП «ВЕГА-ГРУП» на користь ОСОБА_1 2 045 712 грн., сплачених за договором купівлі-продажу майнових прав.

Вказаними рішеннями було встановлено, що 20 травня 2021 року ПП "Вега-Груп" направило ОСОБА_1 цінним поштовим листом зі зворотнім поштовим повідомленням за адресою, зазначеною у договорі, повідомлення про введення в експлуатацію 22 березня 2021 року об`єкта нерухомості та запрошення щодо підписання акту прийому-передачі на виконання умов Договору № 2/н протягом 30 робочих днів. 03 червня 2021 року цей лист повернувся на адресу ПП "Вега-Груп" з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання". При цьому судом було встановлено, що на квитанції про відправлення номер телефону отримувача зазначений невірно, тоді як в самому повідомленні відповідачем він був правильно зазначений.

Також у справі № 490/577/21 судами було встановлено, що передбачений умовами Договору купівлі-продажу майнових прав Акт приймання-передачі сторонами не був підписаний та ПП «Вега-Груп» не було передано ОСОБА_1 нежитлове приміщення, майнові права на яке були предметом укладеного сторонами договору купівлі-продажу. Крім того було встановлено, що згідно Технічного паспорту на будинок квартирного типу за адресою: АДРЕСА_1 станом на 22 лютого 2021 року на першому поверсі наявні наступні нежитлові приміщення: №1-1 - площею 277,2 кв.м., №3-1- площею 80,6 кв.м., №2-1- площею 209,7 кв.м., №4-1 - площею 113,9 кв.м., №5-1- площею 99,0 кв.м., №6-1- площею 59,7 кв.м. (це торгові зали), приміщення загального користування 140,3 кв.м. Отже не існувало приміщень площею 156,4 кв.м.

У справі, що переглядається в апеляційному порядку, позивач обґрунтовував спричинення йому моральної шкоди тим, що нежитлове приміщення, на яке за договором купівлі-продажу майнових прав він мав набути право власності, не було прийнято в експлуатацію у передбачений Договором строк і фактично воно не було прийнято в експлуатацію і при введенні в експлуатацію об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку із відсутністю в цьому будинку обумовленого Договором приміщення площею 156,4 кв.м.

Оцінюючи обставини, з якими позивач пов`язує спричинення йому моральної шкоди, апеляційний суд звертає увагу на те, що Договором купівлі-продажу майнових прав № 2/Н від 18 жовтня 2018 року не було встановлено обов`язку ПП «ВЕГА-ГРУП» завершити будівництво та ввести в експлуатацію об`єкт у конкретний строк, а тільки зазначено про те, що вказане заплановано у IV кварталі 2019 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на ПП «ВЕГА-ГРУП» обов`язку відшкодувати позивачу моральну шкоду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам у справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

За такого підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на результати апеляційного перегляду справи, відсутні підстави для відшкодування судових витрат апелянту.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.В Коломієць

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складений 02 грудня 2024 року