ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 650/437/23 Головуючий в 1 інстанції Хомик І.І.
Номер провадження 22-ц/819/221/24 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Майданіка В.В.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кліменченко Сергій Васильович, на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2023 р. Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (АТ АКБ «Львів») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17.12.2021 р. у розмірі 242 449,72 грн. та судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 17.12.2021 р. між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15577/112/2021, згідно якого відповідачеві надано кредит у сумі 200 000 грн на умовах його повернення шляхом здійснення ануїтетних платежів згідно графіку, з кінцевим строком до 16.12.2025р., сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37,8% річних.

Умовами договору також передбачено, що Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за кредитним договором у разі несвоєчасної сплати боржником кредиту, процентів та/або неповернення суми кредиту чи його частини. У такому випадку позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку.

Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору Банком 06.06.2023 року направлено на його адресу письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, яка у встановлений договором строк позичальником не виконана.

Станом на 14.07.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 242 449,72 грн, у тому числі: 198 314,65 грн основна сума заборгованості, 44 135,07 грн сума заборгованості по відсоткам, які позивач просить стягнути з ОСОБА_1 у судовому порядку.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2023 р. позовні вимоги АТ АКБ «Львів» задоволено.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» кредитну заборгованість в сумі 242 449 грн. 72 коп. за кредитним договором № 15577/112/2021 від 17.12.2021 року та судові витрати в сумі 3 636,75 грн.

Рішення суду вмотивовано тим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт укладання між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 кредитного договору від 17.12.2021р., згідно якого відповідач отримав на умовах платності та строковості кредитні кошти в сумі 200 000 грн.

Оскільки відповідачем порушено виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором і станом на 14.07.2023 року утворилась заборгованість в сумі 242 449,72 грн, тому суд відповідно до умов договору та положень ст.1049 ЦК України дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення всієї суми заборгованості з ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кліменченко С.В., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.10.2023 р. скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог АТ АКБ «Львів» відмовити.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача, який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Апелянт зазначає, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 знаходиться на території, яка раніше була окупована військами російської федерації, у зв`язку з чим 24.05.2023 року йому було видано довідку тимчасово переміщеної особи та визначено, що місцем його проживання є АДРЕСА_1 .

Натомість, судом першої інстанції не здійснено перевірку вказаних обставин, не з`ясовано місце проживання відповідача через Єдиний державний демографічний реєстр, що призвело до порушення принципу змагальності сторін та позбавило ОСОБА_1 права на участь у розгляді справи.

Щодо суті спірних правовідносин, то апелянт зазначає, що згідно умов кредитного договору у відповідача виникає обов`язок достроково сплатити всю суму заборгованості за кредитом у випадку отримання відповідної письмової вимоги Банку.

На підтвердження дотримання вказаної умови позивачем надано список згрупованих відправлень з квитанцією від 06.06.2023 року, згідно якого лист вимога №4003/-07 була направлена ОСОБА_1 за адресою м.Берислав, Бериславський район, Херсонська область, у той час як зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_2 .

Крім того, згідно копії трекінгу поштового відправляння, вказана вимога була повернута на адресу позивача у зв`язку з письмовою відмовою адресата. Проте, в матеріалах справи така відмова відсутня.

Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, що на думку апелянта призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення вимог позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ АКБ «Львів» доводи апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.10.2023 року залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції представник АТ АКБ «Львів» зазначає, що довід про неналежне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України судом першої інстанції було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті суду про виклик ОСОБА_1 в судове засідання.

Крім того, представник відповідача стверджує, що про існування оскаржуваного рішення дізнався із застосунку «Дія», встановленого на смартфоні ОСОБА_1 . За інформацією Державної судової адміністрації, 28 грудня 2021 року розпочато надсилання повідомлень про дату та час проведення судових засідань, в яких стороною по справі є користувач мобільного застосунку «Дія». З огляду на викладене представник позивача вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи і його процесуальні права судом першої інстанції не були порушені.

Щодо доводу апелянта про направлення письмової вимоги про дострокове повернення кредиту за неналежною адресою, то вказане твердження також не відповідає дійсності, оскільки згідно наданих до суду доказів така вимога була направлена за місцем реєстрації ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлено наступне.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. (ч.1 ст. 1048 ЦК України)

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що 17.12.2021 року між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 15577/112/2021, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у сумі 200 000 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 37,8% річних у термін до 16.12.2025р. (а.с.5-9)

Згідно п. 5.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору (п. 5.2 Кредитного договору).

Прийняті на себе зобов`язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредит в сумі 200 000 грн, що узгоджується з п. 1.3 Кредитного договору та підтверджується меморіальним ордером № 623190 від 17.12.2021 р. (а.с.10)

Разом з тим, згідно наданого позивачем розрахунку та виписки по рахунку ОСОБА_1 , позичальником порушено умови виконання зобов`язань за кредитним договором №15577/112/2021 від 17.12.2021 року, у зв`язку з чим станом на 14.07.2023р. заборгованість становить 242 449,72 грн, у тому числі: 33 438,99 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 31 078,04 грн прострочена заборгованість по відсоткам; 164 875,75 грн строкова заборгованість за тілом кредиту; 13 057,03 грн строкова заборгованість за відсотками. (а.с.4,21-26)

Як вбачається зі змісту доводів апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_1 не заперечує обставин щодо неналежного виконання ним зобов`язань за кредитним договором від 17.12.2021 року №15577/112/2021, а також не оскаржує розмір простроченої та поточної заборгованості в загальній сумі 242 449,72 грн, визначеної банком станом на 14.07.2023 року.

При цьому, основним доводом скаржника є порушення позивачем порядку досудового врегулювання спору, а саме неналежне виконання передбаченого п.2.4 кредитного договору обов`язку щодо направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання, у зв`язку з чим вважає стягнення повної суми заборгованості в судовому порядку передчасним.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку вказаному доводу скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України)

Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 ЦК України)

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору від 17.12.2021р. №15577/112/2021, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту).

У випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених Кредитним договором, Банк письмово повідомляє про це Позичальника. В такому випадку, Позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, вимога Банку про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів втрачає чинність. (п. 2.4 Кредитного договору)

З наданих позивачем до суду першої інстанції доказів вбачається, що користуючись визначеним п.2.3.2 кредитного договору правом АТ АКБ «Львів» направлено на адресу ОСОБА_1 лист вимогу про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором від 17.12.2021 року шляхом сплати простроченої та строкової заборгованості в загальній сумі 242 449,72 грн. (а.с.11)

Вказана вимога направлена цінним листом з описом вкладення за адресою реєстрації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується відповідним списком згрупованих відправлень. (а.с.12-14)

Апеляційний суд зазначає, що наведені вище положення п.2.3.2 та 2.4 кредитного договору кореспондуються з вимогами ч.2 ст. 1050 ЦК України, згідно якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Аналіз змісту вказаних умов кредитного договору та положень закону свідчить про те, що повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику, є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, яка вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, недотримання яких може нести ризик лише для кредитора про втрату в майбутньому права на задоволення своїх вимог у примусовому порядку через суд.

При цьому за змістом статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів та є правом, а не обов`язком кредитора.

Ненаправлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав та, як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту безпосередньо в судовому порядку шляхом вимоги виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 серпня 2019 року по справі №754/882/15-ц.

Враховуючи, що позичальником ОСОБА_1 допущено прострочення повернення чергової частини позики за кредитним договором від 17.12.2021р. №15577/112/2021, тому позивач АТ АКБ «Львів» згідно ст. 1050 ЦК України має право на звернення до суду з даним позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості з боржника незалежно від попереднього направлення відповідної письмової вимоги.

Доводи апелянта щодо передчасності вказаних вимог з підстав неналежного надсилання вимоги в порядку ст. 530 ЦК України не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

Враховуючи, що позивачем надано належні та достатні докази на підтвердження наявності договірних відносин між сторонами, обґрунтовано розмір та підстави виникнення заборгованості відповідача за кредитним договором, яку останнім не заперечено та не спростовано, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог АТ АКБ «Львів» у повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у неналежному повідомленні відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Надаючи правову оцінку вказаному доводу скаржника колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. (п.2 ч.3 ст.43 ЦПК України)

Згідно ч.6 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. (ч.8 ст.187 ЦПК України)

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. (ч.10 ст.187 ЦПК України)

Порядок надсилання судових викликів та повідомлень також врегульований статтею 128 ЦПК України, згідно якої суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. (ч.5 ст.128 ЦПК України)

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. (п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України)

Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. (ч.11 ст.128 ЦПК України)

Отже, визначальною обставиною, яка впливає на визначення способу повідомлення учасника справи фізичної особи про дату, час та місце розгляду справи є наявність у суду інформації про зареєстроване місце перебування такої особи. За наявності такої інформації повідомлення учасника справи здійснюється шляхом направлення судової повістки повідомлення за місцем реєстрації, а за відсутності таких відомостей шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання позовної заяви 21.07.2023 року судом першої інстанції 24.07.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд з викликом сторін.

При цьому, в матеріалах справи відсутня інформація щодо виконання судом першої інстанції вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, а саме його звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 .

Також відсутні відомості щодо використання судом першої інстанції визначеного ч.8 ст.187 ЦПК України права на користування даними Єдиного державного демографічного реєстру з метою визначення місця перебування відповідача та належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Натомість, повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце судових засідань здійснювалося судом першої інстанції шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті суду, як особи, зареєстроване місце проживання (перебування) якої невідоме.

Апеляційний суд вважає, що за відсутності виконання судом першої інстанції обов`язку щодо з`ясування місця проживання або місця перебування відповідача фізичної особи, повідомлення такої особи шляхом розміщення оголошення на веб-сайті є недоречним та таким, що не відповідає визначеному наведеними вище нормами ЦПК України порядку повідомлення.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення ухвалено за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, і представник відповідача обґрунтовує апеляційну скаргу вказаною підставою, тому відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.10.2023р. слід скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог АТ АКБ «Львів» у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ АКБ «Львів», тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 3636,75 грн підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кліменченко Сергій Васильович, задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2023 року скасувати.

Позовну заяву Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» заборгованість за кредитним договором № 15577/112/2021 від 17.12.2021 року в сумі 242 449 грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 636,75 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ Л.П.Воронцова

________________ В.В.Майданік