КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6310/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Київ

Справа № 755/12618/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Дубінкіної М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року, постановлену у складі судді Катющенко В.П.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Головне управління ДПС у м. Києві, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У серпні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Гульськ Новоград-Волинського району Житомирської області.

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого ЗАГС Жовтневого району м. Києва, батьками заявника записано: батьком: ОСОБА_4 ; матір`ю: ОСОБА_5 . Дошлюбне прізвище матері заявника - « ОСОБА_6 », яке після реєстрації шлюбу у 1973 році було змінено на « ОСОБА_7 », проте мати не змінила свого паспортного документу на прізвище « ОСОБА_7 » та все своє життя продовжувала здійснювати всі свої конституційні права та обов`язки під прізвищем « ОСОБА_6 ».

Як наслідок, на даний час у заявника відсутні документи, які підтверджують його родинні відносини, а саме, що він, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_3 . З метою усунення цієї помилки, заявник звернувся до органу реєстрації актів цивільного стану за місцем свого проживання. - Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), із заявою про внесення змін до актового запису про народження та отримав відповідь, якою надано роз`яснення про те, що для вирішення порушеного питання, матері заявника необхідно змінити паспорт на прізвище « ОСОБА_7 ». Однак, матір заявника наміру змінювати паспортний документ на сьогодні не має, оскільки бажає залишитись на прізвищі « ОСОБА_6 ». Таким чином, у заявника відсутня можливість підтвердити факт його родинних відносин із своєю матір`ю в позасудовому порядку, оскільки вчинення відповідних дій для матері заявника не є юридично обов`язковим.

Матір заявника має намір подарувати йому об`єкти нерухомого майна, які перебувають у її власності, а правовстановлюючі документи щодо вказаних об`єктів видані на ім`я ОСОБА_3 . У зв`язку з цим факт родинних відносин між заявником та його матір`ю безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, як платника податків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду справи, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, підлягає з`ясуванню питання щодо того, чи не передбачено чинним законодавством іншого порядку встановлення факту. Однак, суд першої інстанції помилково здійснив оцінку обставин та доказів, якими заявник обґрунтовує підстави поданої заяви.

Вказує, що заявником належним чином обґрунтовано те, що на даний час у нього відсутня можливість підтвердити факт родинних відносин в позасудовому порядку. Якщо певні факти, на які посилається заявник, на думку суду, не підтвердженні достатньою сукупністю наданих доказів, то суд не позбавлений можливості за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частина друга статті 294 ЦПК України). Однак, надавати оцінку доказам на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі без з`ясування всіх обставин у визначеному процесуальному порядку суперечить засадам цивільного судочинства. Тому, з урахуванням всього наведеного вище, висновок суду про те, що для встановлення факту, про який просить заявник, передбачено інший позасудовий порядок, і тому дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на переконання заявника є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи, які до того ж з`ясовані судом першої інстанції не повно. Вважає, що судом незаконно обмежено заявника у доступі до правосуддя, оскільки порушене у його заяві питання за викладених у заяві підстав підлягає вирішенню саме в судовому порядку у формі цивільного судочинства.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заінтересована особа ОСОБА_3 , має повну цивільну дієздатність та правоздатність, у здійсненні будь-яких належних їй прав остання не обмежена.

При цьому, порушені у заяві питання стосуються виключно ОСОБА_3 та її прізвища. У належний спосіб підтвердити родинні стосунки між заявником та ОСОБА_3 можуть відповідні документи, видані органами державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, але не виключно актові записи про шлюб, народження, зміну прізвища, розірвання шлюбу, тощо, в отриманні яких заявник не позбавлений можливості та які зможуть підтвердити порушені у заяві питання.

Суд вважав за доцільне роз`яснити заявнику про те, що лише у тому разі, якщо необхідні документи, що мали б підтвердити родинні зв`язки між заявником та його матір`ю містять неточності та/або помилки, останні можуть бути підтверджені лише тією особою, яку вони стосуються та ніким іншим, оскільки є нерозривно пов`язані з особою та породжують правові наслідки для такої особи.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт неможливості одержання або відновлення документів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17).

Як вбачається з матеріалів, доданих до заяви, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії

НОМЕР_2 , 08 вересня 1973 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружини ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданому ЗАГС Жовтневого району м. Києва, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У заяві про встановлення факту родинних відносин заявник посилався на те, що після укладення шлюбу його мати не змінила свого паспортного документу на прізвище ОСОБА_7 та продовжувала здійснювати всі свої конституційні права та обов`язки під прізвищем ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що мати заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є процесуально дієздатною та особисто може здійснювати свої цивільні права та обов`язки, у здійсненні будь-яких належних їй правах остання не обмежена.

З листа Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві від 18 серпня 2023 року № 2269/33.4-87 «Щодо надання відмови у внесенні змін», вбачається, що ОСОБА_1 звертався з заявою щодо надання роз`яснень про внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме просив виправити прізвище матері дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 », на що відділ надав наступну відповідь:

«Оскільки матір після державної реєстрації шлюбу не змінила паспорт на прізвище « ОСОБА_7 » та все своє життя продовжувала здійснювати всі свої конституційні права та обов`язки під прізвищем « ОСОБА_6 », для вирішення даного питання матері необхідно змінити паспорт на прізвище « ОСОБА_7 ».

У разі неможливості зміни паспорта матері на місце прізвище « ОСОБА_7 » ОСОБА_1 може звернутися до суду для вирішення питання внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду».

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив в оскаржуваній ухвалі, що у належний спосіб підтвердити родинні стосунки між заявником та ОСОБА_3 можуть відповідні документи, видані органами державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, але не виключно актові записи про шлюб, народження, зміну прізвища, розірвання шлюбу, тощо, в отриманні яких заявник не позбавлений можливості та які зможуть підтвердити порушені у заяві питання.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Частина 5 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначає, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Частина 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначає, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Відповідно до п.1.15 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Приписами п. 2.13. вказаних Правил регламентовано, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

- 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

- 2.13.2 постанова адміністративного суду;

- 2.13.3 висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України.

Відповідно до п. 2.16.7. Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Отже, чинним законодавством у даному випадку передбачено інший порядок отримання документів на підтвердження факту родинних зв`язків, про що Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві було роз`яснено ОСОБА_1 , що він може звернутися до суду для вирішення питання внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявником належним чином обґрунтовано те, що на даний час у нього відсутня можливість підтвердити факт родинних відносин в позасудовому порядку, колегія суддів відхиляє, оскільки порушені у заяві питання стосуються заінтересованої особи ОСОБА_3 та її прізвища, яка має повну цивільну дієздатність та правоздатність, та у здійсненні будь-яких належних їй прав остання не обмежена.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в своїй сукупності не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. ст. 186 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу заявника необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.