Справа № 939/3071/23
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М.,

за участі секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, пені за невиконання грошового зобов`язання, компенсації за порушення грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки площею 6,7586 га, кадастровий номер :04:001:0007, яка розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада. За умовами договору оренди земельної ділянки від 13 жовтня 2017 року вказана земельна ділянка була передана йому ( ОСОБА_1 ) в оренду. Зі змісту відповіді Державного агентства водних ресурсів України (лист № 01-12/991 від 02 серпня 2023 року) вказана земельна ділянка розташована в межах меліоративних земель, у зоні функціонування меліоративної системи з гончарним дренажем. Експлуатацією зазначеної системи останні роки ніхто не займався, оглядові та ремонтні роботи на системі не проводилися, дренажні колодязі, в переважній більшості, знищені. Позивач вважає, що орендодавець передав у користування земельну ділянку в стані, що не відповідає умовам договору оренди. Зазначає, що орендодавець всіляко заперечує, що земельна ділянка відноситься до меліоративних земель, тобто вчиняє дії, які перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Невизнання та заперечення орендодавця, що земельна ділянка відноситься до меліоративних земель, відмова від усунення недоліків земельної ділянки перешкоджають орендарю у здійсненні своїх прав. Враховуючи те, що протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, вважав, що договір оренди землі має бути розірваний. 06 жовтня 2021 року ним було направлено електронного листа на адресу відповідача із повідомленням про неможливість продовження дії договору через неможливість використання земельної ділянки у сільськогосподарському виробництві. Вказане звернення відповідачем було проігноровано. 05 січня 2022 року позивачем було направлено лист на адресу відповідача про намір розірвання вказаного договору оренди земельної ділянки. Таке звернення також залишилося без реагування. З огляду на вказані обставини, просив розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0007, укладений 13 жовтня 2017 року між ним і ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Королем Р.А. та зареєстрований у реєстрі за № 2672, з дати повідомлення відповідача про намір розірвати договір, а саме з 06 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 04 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

14 лютого 2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Науменка О.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що протирічить фактичним обставинам і юридичним фактам. Вказав, що у 2017 році позивач звернувся до відповідача з пропозицією надати в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0007. Підставою для такого звернення було постійне користування ОСОБА_1 земельними ділянками, які знаходяться поряд і належать його батьку ОСОБА_3 . Використання цих земельних ділянок для ведення садівництва здійснювалося родиною позивача з 2008 року, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку площею 5,5073 га, виданий на підставі розпорядження Бородянської районної адміністрації від 03 жовтня 2008 року № 1627. При цьому саме в 2008 році на підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 було змінено цільове призначення використання земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства на цільове призначення землі для ведення садівництва. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 користуючись власними земельними ділянками :04:001:0005, :04:001:0006 вже як мінімум 8 років у 2017 році вирішили розширити свій бізнес та орендувати прилеглі земельні ділянки, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . При цьому позивачу про стан і специфіку земельних ділянок було відомо як мінімум за 8 років до укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки з відповідачем. 13 жовтня 2017 року між позивачем і відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0007, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада. Відповідно до умов договору, орендодавець (відповідач) передає, а орендар (позивач) приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 6,7586 га для ведення садівництва. Відповідно до п. 3.1 договору, строк дії договору становить 8 років, тобто до 12 жовтня 2025 року. Відповідач заявляє, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0007 є чинним, дійсним та актуальним. Сторони жодним чином не припиняли дію такого договору, не вносили зміни до договору. Не існує письмових чи інших доказів про припинення дії договору чи судового рішення про припинення зобов`язань за таким договором. Відповідач заперечує щодо доводів позивача про повідомлення відповідача щодо розірвання договору оренди землі, оскільки відповідач не отримувала жодних листів від позивача. Зауважив, що відповідач не має зареєстрованої електронної адреси; з назви електронної адреси, на яку позивач направляв кореспонденцію, вбачається, що така належить особі чоловічої статі з ім`ям ОСОБА_5 ; позивачем на невідому відповідачу адресу направлено простий текст без використання засобів ідентифікації заявника, таких як електронний цифровий підпис. За таких обставин неможливо підтвердити чи спростувати ким саме та кому саме направлено електронне повідомлення. Відповідач також заперечує і доводи позивача щодо повідомлення про розірвання договору оренди землі листом від 05 січня 2022 року. Вказав, що лист, якщо його й відправляли, не надійшов на адресу відповідача. Вважав, що за таких обставин, твердження позивача щодо повідомлення відповідача про розірвання договору оренди землі є необґрунтованими, а тому договір не може бути розірвано ні з 06 жовтня 2021 року, ні з 05 січня 2022 року. Крім того, відповідач не погоджується з підставами розірвання договору, на які позивач посилається у позові. Вказує, що доводи позивача про недоліки земельної ділянки і неможливість використання землі за цільовим призначенням не відповідають дійсності. Позивач розвиває тезу про меліоративні землі та пов`язує цей термін із придуманим ним фактом наявності недоліків земельної ділянки і неможливістю використання землі за цільовим призначенням. Позивач безпідставно посилається на термін «меліоративні землі» для обґрунтування розірвання договору оренди земельної ділянки. Зауважив, що як вбачається з відповідей Управлінь водного господарства, в межах земельних ділянок вказаних ОСОБА_3 у своїх запитах дійсно була створена та функціонувала меліоративна система внутрішньогосподарського призначення Немішаєвського радгоспу-технікуму. Одночасно зазначалося, що означена меліоративна система внутрішньогосподарська, до державного водогосподарського комплексу не відноситься та не відносилась, на балансі водного управління не обліковується та не обліковувалась. За фактом, меліоративна система припинила своє існування та функціонування з припиненням існування Немішаєвського радгоспу-технікуму, тобто після 1991 року. Таким чином, меліоративна система не працює понад 30 років, а використовувалась Радгоспом-технікумом для внутрішньогосподарської діяльності. Таким чином, в обліку Управління водного господарства Київської області можливо і обліковуються «меліоративні землі» як інформаційний залишок історичного минулого, однак відповідно до норм Закону України «Про меліорацію земель» ці землі не є такими. Твердження позивача про те, що на момент внесення даних до Державного земельного кадастру, меліоративна система функціонувала та земельна ділянка була придатна для потреб сільського господарства є неправдивими та не підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: відсутні дані про функціонування меліоративної системи; відсутні дані про параметри, межі, власника меліоративної системи, балансоутримувача, особи, яка визначена відповідальною за експлуатацію; позивач документально підтверджує, що в Державному земельному кадастрі відсутні будь-які дані про меліоративні мережі; відомості про використання земель в межах функціонуючих меліоративних систем підлягають обов`язковій реєстрації в Державному земельному кадастрі, вносяться до технічної документації, інформація зазначається в Державному акті на землю, такого типу земельні ділянки експлуатуються виключно на підставі спільних договорів (колективних) з управителями меліоративними системами, однак жодних належних та допустимих доказів до позову не додано. Зауважив, що з моменту укладення договору оренди земельної ділянки позивач не заявляв про наявність недоліків стану земельної ділянки чи якихось обставин, які б перешкоджали йому використовувати земельну ділянку за призначенням. Земельна ділянка, що передана відповідачу в оренду повністю відповідає критеріям встановленим технічною документацією та цільовому призначенню визначеному Державним актом. У реєстрах Державного земельного кадастру та інших реєстрах відсутні будь-які обтяження чи обмеження щодо земельної ділянки. Зауважив, що у провадженні Бородянського районного суду Київської області перебували справи № 939/3138/21 за позовом Болдирєвої до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди, який є предметом розгляду цієї справи та № 939/1101/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Під час розгляду вказаних справ суди дійшли висновку, що договір, укладений сторонами 13 жовтня 2017 року, містить усі істотні умови, визначені ст. 15 Закону України «Про оренду землі» у відповідній редакції. В обліку Управління водного господарства Київської області присутні «меліоративні землі», однак відповідно до Закону України «Про меліорацію земель» ці землі такими не є. Зауважив, що доказова база позивача у цій справі та формування його позиції базується виключно на кількох листах Управління водного господарства, яким вже надана правова оцінка судами у справах № 939/3138/21 та № 939/1101/23, а інші доводи у позивача відсутні. Вважає, що єдиною підставою, яка вбачається у системних діях позивача, це уникнення відповідальності за невиконання умов договору оренди землі в розрізі оплати такої оренди, про що свідчать рішення у вказаних справах. З огляду на зазначене, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

19 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач ОСОБА_1 зазначив, що, оскільки відповідач не має зареєстрованої електронної адреси, комунікація здійснювалася електронною поштою, запропонованою відповідачем, а саме електронною поштою ОСОБА_6 , з яким відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі та який дав згоду на оренду земельної ділянки. У змісті опису вкладення 675 на ім`я ОСОБА_2 вказано найменування вкладення лист про намір розірвати договір оренди від 13 жовтня 2017 року про строкове платне користування земельної ділянки площею 6,7586 га, кадастровий номер :04:001:0007. 21 січня 2022 року він (позивач) отримав смс-повідомлення про те, що відправлення 675 повернуто до відділення 01133. Також вказав, що підстави для розірвання договору оренди за заявою орендаря визначені п. 10.2 договору. Оскільки він (позивач) надав докази того, що не всі відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру в 2007 році, тому предмет договору оренди не відповідає переданій орендарю в оренду земельній ділянці. Так, як з`ясувалось пізніше, орендодавець передав орендарю земельну ділянку, яка відноситься до меліоративних земель, а також із зруйнованою меліоративною мережею, що призвело до пошкодження предмету оренди, а в подальшому, якщо працездатність меліоративної системи не буде відновлено, то через деякий час предмет оренди буде знищений. На прийняття земельної ділянки з обмеженнями та обтяженнями він (позивач) згоди не давав.

У додаткових поясненнях, які надійшли до суду 20 лютого 2024 року, позивачем зазначено, зокрема, про те, що доки не буде реалізовано програму для забезпечення експлуатації внутрішньогосподарської меліоративної системи, використання меліоративних земель без дотримання вимог актів цивільного законодавства може призвести до погіршення стану або знищення меліоративних земель, що не відповідає інтересам держави.

21 лютого 2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Науменка О.Г. надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких крім наданих раніше заперечень, вказав, що будь-які цивільно-правові відносини між відповідачем і ОСОБА_6 , який не є стороною договору та судового процесу, до суті цієї справи не мають, а використання засобів комунікації інших осіб замість безпосередніх контактів відповідача є процесуально неналежним і не може вважатися доказом повідомлення. У матеріалах справи відсутні будь-які достовірні дані про існування меліоративної системи, оскільки такі дані відсутні у ДЗК як на дату формування технічної документації та видачу документа про право власності на землю відповідачу, так і облікових реєстрах ДЗК. Відсутні також докази від кого та кому передана «меліоративна система», хто є балансоутримувачем, користувачем, тощо. Передана в оренду земельна ділянка повністю відповідає критеріям встановленим технічною документацією та цільовому призначенню визначеному Державними актами, в реєстрах Державного земельного кадастру та інших реєстрах відсутні будь-які обтяження чи обмеження щодо земельної ділянки. Вказує, що із фотознімків наданих позивачем вбачається, що земельні ділянки власників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 мають ознаки ведення господарської діяльності (оброблені, мають належний вигляд), відсутні ознаки будь-якого затоплення/підтоплення, відсутні будь-які ознаки та наявність будь-яких інженерних споруд, які б свідчили про наявність чи функціонування меліоративної системи. Щодо твердження позивача про погіршення якості та властивостей земельної ділянки вказав, що на підтвердження наведеного позивачем не надано доказів, як і не надано доказів про руйнування чи знищення предмету оренди. В межах дії Закону України «Про меліорацію земель» жодних обтяжень чи обмежень на власника земельної ділянки не покладено.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Науменко О.Г. 15 лютого 2024 року звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, яка обґрунтована тим, що 13 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0007, площею 6,7586 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Бабинецька селищна рада, який посвідчений приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Королем Р.А. та зареєстрований у реєстрі за № 2672. Відповідно до умов договору, строк його дії становить 8 років, до 12 жовтня 2025 року; орендна плата складає 68,00 грн з урахуванням ПДФО та військового збору в період набуття чинності договором до 12 жовтня 2018 року, 17 741,33 грн у рік за період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року. Орендна плата за неповний рік розраховується пропорційно кількості місяців/днів у такому неповному році. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 10 січня 2019 року до договору оренди земельної ділянки, орендна плата за період дії договору з 13 січня 2019 року по 12 жовтня 2025 року становитиме 19 479,98 грн. Відповідно до п. 4.2, 4.3 і 4.6 договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс споживчих цін за попередній рік; орендна плата повинна вноситися щоквартально, не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом, протягом якого орендар користується земельною ділянкою; у разі невнесення орендної плати в строки визначені договором справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення. Станом на день звернення до суду з вказаним позовом відповідачем ОСОБА_1 з 13 жовтня 2021 року по 13 січня 2024 року не проведено жодних розрахунків з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим у відповідача виникло прострочене зобов`язання у розмірі 51 197,85 грн. З огляду на викладені обставини, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 13 жовтня 2017 року в розмірі 51 197,85 грн, пеню у розмірі 14 261,39 грн, компенсацію інфляційних збитків у сумі 4 268,08 грн і 3% річних у розмірі 1 559,04 грн, а всього 71 286 гривень 36 копійок.

За ухвалою суду від 22 лютого 2022 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження із первісним позовом.

04 березня 2024 року до суду від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що всупереч умовам укладеного договору оренди земельної ділянки, орендодавець не передав йому до використання земельну ділянку з характеристиками, які вказані в договорі, без обмежень та обтяжень при використанні. Однак, у 2018 році з`ясувалося, що орендована земельна ділянка не відповідає предмету договору оренди визначеному п. 1.1, а тому ніяких грошових зобов`язань у нього, як орендаря, виникнути не могло. Вважає, що він має право відмовитися від зобов`язань за договором у зв`язку з порушенням орендодавцем його умов. Крім того зазначив, що невиконання орендодавцем зобов`язань за п. 1.1 договору є триваючим, а тому в нього не виникає права на стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України. З огляду на викладене, просив відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та врахувати відшкодування збитків, завданих йому внаслідок неналежного виконання орендодавцем зобов`язань за п. 1.1 договору оренди земельної ділянки.

08 березня 2024 року до суду від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Науменка О.Г. надійшла відповідь на відзив, у якій представником зазначено, що договір оренди земельної ділянки є чинним, а тому сторони зобов`язані виконувати його умови. Укладаючи договір оренди, ОСОБА_2 розраховувала на належне та сумлінне виконання ОСОБА_1 його умов та отримання гарантованого доходу. Однак, ОСОБА_1 системно та протиправно порушує умови укладеного договору оренди земельної ділянки, використовуючи її для ведення господарської діяльності від якої він отримує дохід як фізична особа-підприємець. Тобто, користуючись земельною ділянкою і не сплачуючи орендну плату за право користування такою ділянкою, ОСОБА_1 зловживає довірою орендодавця і своєю протиправною поведінкою спричиняє йому матеріальні збитки, систематично ігноруючи усталені принципи добросовісності сторін цивільно-правової угоди та усталених принципів господарських правовідносин.

25 березня 2024 року та 27 березня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від позивача та представника відповідача відповідно.

За ухвалою суду від 27 березня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , посилаючись на обставини викладені ним у заявах по суті справи, підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив їх задовольнити, зустрічний позов не визнав і вважав його таким, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвокат Науменко О.Г. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, зустрічний позов підтримав і просив його задовольнити в повному обсязі, свою позицію обґрунтував обставинами, вказаними ним у заявах по суті справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір оренди належної відповідачу за первісним позовом на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0007, площею 6,7586 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Бабинецької селищної ради Бородянського (на даний час Бучанського) району Київської області, строком на 8 років, до 12 жовтня 2025 року, для ведення садівництва, в тому числі для вирощування багаторічних, плодових дерев, кущів та інших рослин; вирощування багаторічних ягідних культур (малина, суниця, смородина, лохина та інші) (т. 1, а.с. 12-16, 22-28, 107-108).

Згідно з пунктом 10.2 вказаного Договору, договір оренди землі припиняється або може бути розірваний в випадках, передбачених ст. 31, 32, 32-1 Закону України «Про оренду землі», а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Дія договору припиняється у разі: - закінчення строку, на який його було укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки (земельних ділянок) з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом.

Сторони домовились, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 10.3 Договору).

Згідно пункту 8.1.2 Договору орендодавець зобов`язаний: - передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам Договору; - при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; - не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; - попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самих об`єктів оренди.

Пунктом 10.4 Договору передбачено право розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку лише з ініціативи орендодавця, у разі порушення орендарем умов Договору.

З відомостей, зазначених в листі-відповіді Ірпінського міжрайонного управління водного господарства № 267 від 25 жовтня 2018 року вбачається, що в межах Бабинецької сільської ради відповідно до матеріалів Інвентаризації меліоративних систем у Бородянському районі Київської області з метою забезпечення збереження та раціонального використання меліорованих земель, проведеної у 2009 році, існує меліоративна система з гончарним дренажем. Зазначена система до державного водогосподарського комплексу не відноситься, на балансі Ірпінського міжрайонного управління водного господарства не обліковується і ніколи не обліковувалась (це колишня внутрішньогосподарська меліоративна система, що перебувала на балансі Немішаївського радгоспу-технікуму).

Після реформування агропромислового сектора, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2003 року за № 1253 «Про затвердження порядку безоплатної передачі у комунальну власність об`єктів соціальної сфери житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передачі на баланс підприємств-правонаступників», вказана внутрішньогосподарська (недержавна) мережа меліоративних систем повинна була бути передана у комунальну власність Бабинецької сільської ради. У 2009 році Бабинецькою сільською радою був підписаний Акт прийому-передачі зазначеної меліоративної системи в комунальну власність. Ірпінському МУВГ не відомо чи була на той час завершена процедура прийняття в комунальну власність системи та чи на сьогоднішній день система обліковується на балансі сільської ради. Експлуатацією зазначеної системи останні роки ніхто не займався, доглядові та ремонтні роботи на системі не проводили, дренажні колодязі, в переважній більшості, знищені, що й привело до теперішнього стану системи та сільськогосподарських земель у її межах.

Для поліпшення меліоративного стану земель в межах системи необхідно провести на системі заходи з відновлення її працездатності. Заходи можуть бути заплановані після детального обстеження системи (т. 1, а.с. 29-30).

Згідно листів Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України № 01-12/197 від 08 лютого 2022 року, № 01-12/991 від 02 серпня 2023 року, земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0002, :04:001:0003, :04:001:0005, :04:001:0006, :04:001:0007, :04:001:0008 розташовані в межах одного населеного масиву на території Бучанської міської ради Бучанського району Київської області. Відповідно до матеріалів Інвентаризації меліоративних систем в Київській області, проведеної у 2009 році, земельні ділянки перебувають на меліорованих землях внутрішньогосподарської осушувальної меліоративної системи з гончарним дренажем. Експлуатаційні заходи та ремонтні роботи на зазначеній осушувальній системі останні роки ніхто не проводив, дренажні колодязі, в переважній більшості, знищені. Для поліпшення меліоративного стану земель у межах системи, необхідно провести заходи з відновлення працездатності меліоративної мережі. Використання меліорованих земель з гончарним дренажем для індивідуального садівництва із забудовою може призвести до порушення інфраструктури меліоративної системи з гончарним дренажем і викликати вторинне заболочення території (т. 1, а.с. 31, 32-33).

Земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0005, :04:001:0006, що були вказані у зазначеному листі Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України, за твердженням відповідача належать батьку позивача з 2008 року, що не заперечувалось і позивачем.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0001, :04:001:0002, :04:001:0003, :04:001:0007, :04:001:0008, згідно з даними Державного земельного кадастру на території Бучанського району Київської області відомості про меліоративні мережі, складові частини меліоративних мереж не внесені (т. 1, а.с. 34-35, 138).

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_1 посилався на те, що орендована ним земельна ділянка знаходиться на меліоративних землях, а відповідач, заперечуючи вказані обставини, відмовляється від усунення недоліків земельної ділянки, що загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки. На прийняття земельної ділянки з обмеженнями та обтяженнями він (позивач) згоди не давав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про меліорацію земель» (в редакцій, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внутрішньогосподарська меліоративна система - меліоративна система, що знаходиться в межах земель одного власника (користувача) і забезпечує подачу, розподіл та відведення води на цих землях.

Меліоровані землі - угіддя, на яких здійснено комплекс меліоративних заходів відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Згідно ст. 23 Закону України «Про меліорацію земель» (у вказаній редакції) вилучення (викуп) та надання земель для потреб меліорації провадиться відповідно до Земельного кодексу України. Після закінчення будівництва (реконструкції) меліоративних систем та окремих об`єктів інженерної інфраструктури порушені землі підлягають рекультивації та передачі землекористувачам, власникам землі у придатному для використання стані. Землі, зайняті окремими об`єктами інженерної інфраструктури меліоративних систем (меліоративною мережею з гідротехнічними спорудами та насосними станціями, захисними дамбами, спостережною мережею, технологічними дорогами та спорудами на них), а також землі, виділені під смуги відведення для них, надаються у користування або у власність суб`єктам права власності на меліоративні системи, які забезпечують відповідно до цього Закону експлуатацію меліоративних систем або утворюють з цією метою спеціальні служби. Порядок надання цих земель у користування або у власність встановлюється Земельним кодексом України.

Обмеження і обтяження у використанні ділянок меліорованих та прилеглих до них земель здійснюються в порядку, що встановлюється Земельним кодексом України (ч. 7 ст. 25 Закону України «Про меліорацію земель»).

Статтею 26 ЗК України визначено порядок використання земельних ділянок з меліоративними системами. Так, відповідно до норм вказаної статті, з емельні ділянки, одержані громадянами внаслідок приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, на яких розташовані та функціонують меліоративні системи, використовуються спільно на підставі угоди. У разі відсутності згоди щодо спільного використання зазначених земельних ділянок питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЗК України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності обмежень або обтяжень у використанні земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0007, як меліоративної земельної ділянки.

У матеріалах справи також відсутні докази укладення відповідачем будь-яких угод щодо використання земельної ділянки з функціонуючою меліоративною системою. Як і відсутні докази перебування на балансі відповідача будь-яких інженерних споруд, функціонуючих меліоративних систем на вказаній земельній ділянці.

Отже, доводи ОСОБА_1 про наявність обмежень або обтяжень у використанні орендованої земельної ділянки, як меліоративної у розумінні Закону України «Про меліорацію земель», не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Також слід зауважити, що доводи ОСОБА_1 про те, що орендована ним земельна ділянка знаходиться на меліоративних землях та неповідомлення відповідачем про особливі властивості і недоліки земельної ділянки при укладенні договору оренди, були предметом розгляду у справі № 939/1101/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 08 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Обов`язки орендодавця встановлено у ст. 24 Закону України «Про оренду землі», згідно якої орендодавець зобов`язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як встановлено судом, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 13 жовтня 2017 року, строком дії 8 років, позивач ОСОБА_1 є орендарем, а відповідач ОСОБА_2 орендодавцем земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0007, площею 6,7586 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Бабинецької селищної ради Бородянського (на даний час Бучанського) району Київської області.

Укладаючи цей договір, сторони домовилися про можливість розірвання цього договору в односторонньому порядку лише з ініціативи орендодавця, у разі порушення орендарем умов Договору.

У судовому ж порядку вказаний договір може бути розірвано внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Позивач посилається як на підставу розірвання договору оренди землі на ті обставини, що орендована ним земельна ділянка знаходиться на меліоративних землях, а відповідач, заперечуючи вказані обставини, відмовляється від усунення недоліків земельної ділянки, що загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки. Однак, цих обставин позивач у суді не довів.

У матеріалах справи також відсутні будь-які докази випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню.

Позивачем не надано суду і доказів, на підставі яких можливо зробити висновок про те, що обставини для позивача змінилися настільки, що така зміна є істотною.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення вимог позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, пені за невиконання грошового зобов`язання, компенсації за порушення грошового зобов`язання, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що у договорі оренди земельної ділянки від 13 жовтня 2017 року, який укладено між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 строком на 8 років, сторони передбачили, що:

- орендна плата на момент укладення договору складає: 68 грн в рік в період з моменту набуття чинності цим договором до 12 жовтня 2018 року; 17 741,33 грн в рік в період з 13 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2025 року. Орендна плата за неповний рік розраховується пропорційно кількості місяців/днів в такому неповному році (пункт 4.1 договору);

- обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік (пункт 4.2 договору);

- орендна плата вноситься щоквартально не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом (пункт 4.3 договору);

- розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; якщо індекс інфляції за попередній рік складає більше 100%; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом (пункт 4.5 договору);

- якщо сторони не прийняли рішення про перегляд орендної плати орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі та на умовах, що визначені п. 4.1-4.3 цього Договору (абзац другий пункту 4.5 договору);

- у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення (пункт 4.6 договору);

Отже, вказаним договором чітко передбачені правила обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку, а саме пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік. При цьому за умовами договору (п. 4.5), якщо сторони не прийняли рішення про перегляд орендної плати орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі та на умовах, що визначені п. 4.1-4.3 цього Договору.

10 січня 2019 року сторони уклали додаткову угоду до вказаного договору оренди земельної ділянки, якою погодили, що розмір орендної плати з 13 січня 2019 року по 12 жовтня 2025 року становить 19 479,98 грн (т. 1, а.с. 189). При цьому умови п. 4.2 основного договору щодо порядку обчислення розміру орендної плати із урахуванням щорічної індексації на індекс інфляції за попередній рік, вказаною угодою не змінювались.

Як убачається із зустрічної позовної заяви і ОСОБА_1 визнав дану обставину, вказана земельна ділянка була передана останньому в користування, однак, передбачену договором та додатковою угодою, орендну плату за період зазначений у позові він ОСОБА_2 не сплатив.

Згідно розрахунку ОСОБА_2 , заборгованість ОСОБА_1 зі сплати орендної плати за період з 13 жовтня 2021 року по 13 січня 2024 року становить 71 286,36 грн, що складається із заборгованості за договором оренди в розмірі 51 197,85 грн, пені за період з 14 лютого 2023 року по 14 лютого 2024 року у розмірі 14 261,39 грн, інфляційних збитків за період з жовтня 2021 року по лютий 2024 року у розмірі 4 268,08 грн, 3% річних за період з 13 жовтня 2021 року по 14 лютого 2024 року у розмірі 1 559,04 грн (т. 1, а.с. 176, 199-202).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, та відповідно до ч. 2 ст. 25 даного Закону орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 , отримавши від ОСОБА_2 в користування земельну ділянку, не виконує взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди земельної ділянки в заявленому розмірі 51 197,85 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначене, оскільки ОСОБА_1 своєчасно не сплатив ОСОБА_2 суму орендної плати, чим прострочив виконання грошового зобов`язання, то він зобов`язаний сплатити останній, окрім суми основного боргу, 3 % річних від простроченої суми та компенсувати інфляційні збитки, а тому суд, задовольняючи і в цій частині позовні вимоги, вбачає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 13 жовтня 2021 року по 14 лютого 2024 року у розмірі 1 559,04 грн та компенсацію інфляційних збитків за період з жовтня 2021 року по лютий 2024 року у розмірі 4 268,08 грн.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Оскільки пунктом 4.6 договору оренди передбачено у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплату пені у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення, то суд вважає правомірним нарахування ОСОБА_1 даної неустойки за останні шість місяців перед зверненням ОСОБА_2 із зустрічним позовом.

Так, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором оренди земельної ділянки на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня за період з 15 серпня 2023 року по 14 лютого 2024 року в сумі 7840,65 грн, розрахунок якої є наступним:

за період з 15 серпня 2023 року по 06 листопада 2023 року розмір пені становить 3274,98 грн (38987,89 грн (сума заборгованості по орендній платі, строк сплати якої настав 06 серпня 2023 року) х 0,1 х 84 (дні) / 100);

за період з 07 листопада 2023 року по 06 лютого 2024 року розмір пені становить 4156,09 грн (45174,89 грн (сума заборгованості по орендній платі, строк сплати якої настав 06 листопада 2023 року) х 0,1 х 92 (дні) / 100).

за період з 07 лютого 2024 року по 14 лютого 2024 року розмір пені становить 409,58 грн (51197,85 грн (сума заборгованості по орендній платі, строк сплати якої настав 06 лютого 2024 року) х 0,1 х 8 (дні) / 100).

Отже, суд, частково задовольняючи в цій частині позовні вимоги, вбачає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасне внесення орендної плати за період з 15 серпня 2023 року по 14 лютого 2024 року в розмірі 7840,65 грн.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 07 лютого 2017 року ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства (т. 1, а.с.36), а тому вимоги в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

З відповідача за зустрічним позовом, який є інвалідом ІІ групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь. Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові в справі № 703/686/15-ц.

Керуючись ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором оренди земельної ділянки, пені за невиконання грошового зобов`язання, компенсації за порушення грошового зобов`язання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 51 197 (п`ятдесят одна тисяча сто дев`яносто сім) гривень 85 копійок, пеню в сумі 7840 (сім тисяч вісімсот сорок) гривень 65 копійок, три проценти річних в сумі 1 559 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 04 копійки та компенсацію інфляційних збитків в сумі 4 268 (чотири тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 08 копійок, а всього 64 865 (шістдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят п`ять) гривень 62 копійки.

В іншій частині у задоволенні зустрічного позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 02 серпня 2024 року.

СуддяМ.Герасименко