П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м. Київ

Справа №753/2425/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/12969/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Заставенко М.О. 30 квітня 2024 року в м. Києві, повний текст рішення складений 10 травня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про скасування реєстраційної дії,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив скасувати рішення про зняття 13 грудня 2023 року його - ОСОБА_1 із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира є його єдиним житлом. З Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/000924066 від 28 січня 2024 року вбачається, що 13 грудня 2023 року було проведено реєстраційну дію щодо зняття (скасування) реєстрації його місця проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає рішення про зняття його зі зареєстрованого місця проживання таким, що суперечить вимогам та духу законодавства, оскільки він жодних дозволів на зміну свого місця проживання та/або перебування у територіальному центрі комплектування не отримував та відповідачеві на надавав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про скасування реєстраційної дії.

Рішення суду мотивовано тим, що зняття позивача із зареєстрованого місця проживання було здійснене органом реєстрації за наслідком подання власником житла усіх необхідних для цього документів, що також було визнано позивачем у суді. Таким чином, при вчиненні оспорюваної реєстраційної дії відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), а відтак доводи позову про порушення процедури зняття із зареєстрованого місця проживання не знайшли свого підтвердження в суді.

Не погодився із вказаним рішенням позивач, ним подано апеляційну скаргу,в якій він вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, і ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Позивач зазначає, що протиправні дії відповідача та нехтування та ігнорування судом першої інстанції вимог чинного законодавства України спрямовані на перешкоджання роботі територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, та стають на заваді мобілізаційній підготовці та мобілізації під час воєнного стану в Україні. Зазначає, що твердження суду першої інстанції про те, що «зняття позивача із зареєстрованого місця проживання було здійснене органом реєстрації за наслідком подання власником житла усіх необхідних для цього документів, що також було визнано позивачем у суді» є таким, що суперечить фактичним обставинам справи, матеріалам справи та позиції позивача і його представника, оскільки, а ні позивачем, а ні його представником, цей факт не визнавався.

Також зазначає, що судом першої інстанції порушено його конституційні права щодо права на житло (ст. 47, 48 Конституції України) та дефакто зроблено його безхатьком; знехтувано завданням цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого розгляду і вирішення цієї цивільної справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача (ч. 1 ст. 2 ЦПК України); порушено основні засади (принципи) цивільного судочинства щодо верховенства права та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Вказує, що судом першої інстанції жодним чином не досліджено обставини зазначені ним в позовній заяві, зокрема щодо вчинення ним дій щодо подання до суду першої інстанції позову про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , як на майно, набуте жінкою та чоловіком, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, однак вказані обставини і були істинною причиною, внаслідок якої відбулись подальші протиправні дії відповідача.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, судом першої інстанції повно досліджено матеріали справи та обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а також надано їм належну правову оцінку. За таких обставин, представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також представником відповідача до суду було подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував щодо долучення вказаних доказів до матеріалів справи, а тому суд апеляційної інстанції задовольнив клопотання відповідача та долучив вказані докази до матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29 травня 2014 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а 13 грудня 2023 року його було знято з реєстрації за вказаною адресою, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 28 січня 2024 року /а.с. 7/.

Позивачем до позовної заяви також було долучено роздруківки з призначенням платежу: «за централізоване опалення, АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 » та призначенням платежу : «PORTMONE UTILITY 2, KYIV» за 2022 та 2023 роки /а.с. 8-27/.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації вказала, що згідно відомостей, що містяться в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва», зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з адреси: АДРЕСА_1 , здійснено 13 грудня 2023 року на підставі заяви власника житла ОСОБА_3 , згідно з п.2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Апеляційним судом було долучено до матеріалів справи докази надані представником відповідача, а саме належним чином завірений пакет документів, який подавався при знятті позивача із задекларованого або зареєстрованого місця проживання, який містить наступні документи: копію заяви від 11 грудня 2023 року власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) подану ОСОБА_3 , в якій вона просила зняти задаклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , житла, що належить їй на підставі права приватної власності Витяг №3725989 від 21 травня 2013 року; копія квитанції з призначенням платежу: «зняття з реєстрації місця проживання. ОСОБА_3 », копію паспорта ОСОБА_3 ; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_4 , яка складається з однієї кімнати /а.с. 157-161/.

Згідно ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З 01 грудня 2021 року набув чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який регулює відносини у сфері надання публічних послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття повнолітньої особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється, зокрема, за заявою власника житла.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 256 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Згідно з п.п. 50, 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, підставою зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за заявою власника житла є подання останнім заяви установленої форми згідно з додатком 6, документа, що посвідчує особу (у разі особистого звернення) та документа, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла без згоди на те зареєстрованої особи.

Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 26 січня 2024 року у справі № 161/5576/23.

З наведених обставин вбачається, що 11 грудня 2023 року ОСОБА_3 , як власник житла звернулась до Відділу з питань реєстрації місця проживання Дарницької РДА з заявою про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До заяви додала копію свого паспорту громадянина України, та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власностівідповідно до якого ОСОБА_3 з 31 травня 2013 року є власником квартири АДРЕСА_4 , яка складається з однієї кімнати. Підстава набуття права власності договір купівля-продажу від 21 травня 2013 року.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги вказані докази, оскільки на них грунтуються позовні вимоги та заперечення сторін у справі.

13 грудня 2023 року Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація на підставі заяви ОСОБА_3 , як власника житла зняла ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановивши, що зняття позивача ОСОБА_1 із зареєстрованого місця проживання було здійснене органом реєстрації за наслідком розгляду поданих власником спірного житла ОСОБА_3 , усіх необхідних для цього документів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при вчиненні оспорюваної реєстраційної дії відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації проживання в Україні» та Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Доводи апеляційної скарги про те, що у органу реєстрації були відсутні підстави для прийняття рішення про зняття позивача з реєстрації, оскільки у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного ТЦК та соціальної підтримки, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, як правильно установив суд першої інстанції, вказаний дозвіл передбачений до подання лише особою, яка ініціює зняття свого задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), і не є обов'язковим для подання власником житла, у якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи, що знімається.

Крім того, п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, визначається, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) повнолітньої особи здійснюється на підставі заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6; пунктом 61 цього ж Порядку визначено, що у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

В даному випадку позивач був знятий з реєстрації місця проживання за заявою власника житла, а тому застосуванню підлягають положення п.61 Порядку, яким не передбачено подання власником житла військово-облікового документа особи, що знімається з місця реєстрації.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції жодним чином не досліджено обставини зазначені ним в позовній заяві, зокрема щодо вчинення ним дій щодо подання до суду першої інстанції позову про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_5 , як на майно, набуте жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, оскільки вказані обставини і були істинною причиною, внаслідок якої відбулись подальші протиправні дії відповідача, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки зняття повнолітньої особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) є правом власника житла та здійснюється органом реєстрації за наслідком розгляду заяви власника та поданих власником спірного житла усіх необхідних для цього документів.

Посилання позивача на вчинення ним дій щодо подання до суду першої інстанції позову про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_5 , в даному випадку жодного значення для вирішення справи не має, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин і ухвалення рішення відсутнє рішення суду про визнання за позивачем права власності на частку у спірному житловому приміщенні.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києвавід 30 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 02 грудня 2024 року.