Провадження № 2/161/3280/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 листопада 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розірвання договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу.

Позов мотивує тим, що 31.01.2022 позивач взяв участь у електронних торгах по реалізації автомобіля марки PEUGEOT 206, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 по лоту 506690, який реалізований відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у виконавчому проваджені 66731088. З описом та характеристиками автомобіля він ознайомлювався на сайті ДП «СЕТАМ», так як відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431, реальний стан автомобіля та комплектність повинна збігатися з описом 100%.

31.01.2022 він переміг в електронних торгах, повністю сплатив кошти за придбаний лот, 23.02.2022 отримав акт про проведення електронних торгів.

07.03.2022 прибув до Волинської філії ДП "СЕТАМ", де отримав автомобіль з актом видачі майна переможцю електронних торгів.

У подальшому, 28.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру МВС 0742 (м. Ковель) для проведення державної реєстрації вказаного автомобіля. Водночас, експертом під час огляду вказаного транспортного засобу виявлено, що ідентифікаційний номер кузова вказаного автомобіля піддавався зміні.

Працівники сервісного центру МВС 0742 (м. Ковель) повідомили про вказаний факт Ковельське РУП ГУНП у Волинській області, які 28.07.2022 внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним фактом № 0000315 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу).

29.07.2022 органом досудового розслідування проведено огляд місця події в ході якого вказаний транспортний засіб вилучено та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2022 на вказаний транспортний засіб накладено арешт, який на даний час нескасований.

В ході досудового розслідування кримінального провадження проведено трасологічну експертизи транспортного засобу згідно висновку якої установлено, що номерна панель із первинним номером кузова автомобіля піддавалась зміні, а саме видалялась механічним способом, після чого на її місце була вварена шляхом електродугового зварювання така сама за формою та розміром номерна панель із іншим номером кузова.

Вказує, що оскільки придбаний автомобіль не відповідав заявленому опису, після проведення електронних торгів та повної оплати вартості придбаного автомобіля позивачу передано майно неналежної якості, яке не відповідало якостям і технічним характеристикам, зазначеним під час продажу, чим фактично порушені його права як покупця товару (споживача).

З наведених мотивів та підстав позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу автомобіля марки PEUGEOT 206, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який був укладений за результатами проведення електронних торгів, а саме лота № 506690, за результатами якого були складені протокол від 31.01.2022 № 567931 про проведення електронних торгів, акт про проведення електронних торгів від 23.02.2022; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути ОСОБА_1 сплачені за автомобіль кошти у сумі 76 522,50 грн та стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду від 07.06.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження з повідомлення сторін.

Позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав наведених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої-другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з п. 1 розділу 1 Порядку реалізації арештованого майна № 2831/5 від 29.09.2016 (у редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), електронні торги продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу.

На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги.

Судом встановлено, що згідно протоколу №567931 проведення електронних торгів від 31.01.2022 по лоту № 506690; акту про проведення електронних торгів від 23.02.2022, складеного старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Новосадом О.Ю. ОСОБА_1 став переможцем електронних торгів, реєстраційний номер лота 506690 (а.с.8-9).

Аналіз правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, дає підстави для висновку, що складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2014 року у справі № 3-112гс1.

Вказане підтверджують приписи частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України. Так, стаття 650 ЦК України закріплює такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, які мають встановлювати особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і зміст припису частини четвертої статті 656 ЦК України, згідно з яким до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Тимчасовим порядком не передбачено. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц).

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2022 на вказаний транспортний засіб накладено арешт, який на даний час нескасований (а.с.10).

Згідно висновку експерта від 25.08.2022 №СЕ-19/103-22/6446-КДТЗ трасологічної експертизи транспортного засобу, номерна панель із первинним номером кузова автомобіля піддавалась зміні, а саме видалялась механічним способом, після чого на її місце була вварена шляхом електродугового зварювання така сама за формою та розміром номерна панель із іншим номером кузова (а.с.13-15).

Судом встановлено, що позивач став власником спірного автомобіля, який було придбано на електронних торгах, на яких продавець продав товар, реєстрація та експлуатація якого за законодавством України забороняється, до того ж позивач позбавлений фізично доступу до такого товару, оскільки він вилучений на підставі ухвали слідчого судді від 08.08.2022 року у кримінальному провадженні № 0000315.

Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної

палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що укладений між сторонами оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля марки PEUGEOT 206, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 підлягає розірванню, оскільки відповідач, як продавці, передали товар (автомобіль), який позивач не може використовувати за призначенням, а отже позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, у зв`язку із чим відповідач зобов`язаний повернути позивачу кошти, сплачені за придбання товару (автомобіля) у розмірі 76 522,50 грн, які сплачені за автомобіль.

Зі змісту статті 673 ЦК України вбачається, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу договір купівлі-продажу автомобіля марки PEUGEOT 206, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який був укладений за результатами проведення електронних торгів, а саме лота № 506690, за результатами якого були складені протокол від 31.01.2022 № 567931 про проведення електронних торгів, акт про проведення електронних торгів від 23.02.2022 слід розірвати.

Водночас, позивач у позовній заяві просить зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути ОСОБА_1 сплачені за автомобіль кошти у сумі 76 522,50 грн.

Враховуючи зазначене, заявлені вимоги позивача в частині зобов`язання відповідачів повернути кошти підлягають до задоволення.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,141,211,263-265,280-282,352,354,355 ЦПК України України, суд, -

У Х ВА Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу автомобіля марки PEUGEOT 206, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який був укладений за результатами проведення електронних торгів, а саме лота № 506690, за результатами якого були складені протокол від 31.01.2022 № 567931 про проведення електронних торгів, акт про проведення електронних торгів від 23.02.2022.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43316386) повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) сплачені за автомобіль кошти у сумі 76 522,50 грн.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43316386) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк