Номер провадження: 22-ц/813/7756/24
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і договором поруки задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» суму основного боргу за договором позики від 12 березня 2021 року у розмірі 1101500 (один мільйон сто одна тисяча п`ятсот) гривен 00 копійок.

Стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором позики і договором поруки у розмірі 1000 (одна тисяча) гривен 00 копійок. Вирішено судові витрати.

ОСОБА_1 12 листопада 2024 року звернувся до суду з апеляційною скаргою через підсистему Електронний Суд.

Апеляційне провадження не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що скаржником при зверненні до суду з апеляційною скаргою був пропущений строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк , встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Рішення суду першої інстанції проголошено 07 жовтня 2024 року. Строк для звернення із апеляційної скаргою сплив 06 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга подана 12 листопада 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Посилання скаржника на те, що повний текст оскаржуваного рішення отримано 15 жовтня 2024 року через систему Електронний суд є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у відповідності до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, однак лише за заявою або клопотанням скаржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Скаржник із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року до суду не звертається. Можливість вирішення цього питання при відсутності такої заяви за власною ініціативою суду законом не передбачена.

Оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а заява про поновлення процесуального строку не подавалася і не зазначалось про таке прохання в апеляційній скарзі, вона підлягає залишенню без руху для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

Таким чином, скаржнику необхідно звернутися із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначивши причини пропуску строку звернення до суду з апеляційної скарги із наданням доказів.

Крім того, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги або надати розстрочення сплати судового збору у зв`язку з важким фінансовим станом, що унеможливлює негайне внесення відповідної суми, посилаючись на те, що відсутня заробітна плата, має фінансове зобов`язання за кредитом, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

На підтвердження доводів клопотання ОСОБА_1 надав ухвали суду про відкриття провадження за його позовом щодо стягнення заробітної плати, довідку про заборгованість, копія свідоцтва про народження неповнолітніх дітей.

Розглянувши заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року (справа N 613/76/16-ц провадження N 61-21868св18) вказав, що вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Вказані приклади доказів на підтвердження скрутного майнового стану наведено у п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах".

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland") від 26 липня 2005 року; "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland") від 26 липня 2005 року).

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Аналіз заяви про звільнення від сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору свідчить, що вказані доводи не можуть вважатись достатньою підставою для застосування положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки апеляційна скарга не містить достатніх доказів, які підтверджують майновий стан ОСОБА_1 , тому заявнику потрібно надати додаткові докази на підтвердження вказаної обставини. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Водночас заявником не надано суду доказів про наявність чи відсутність у нього рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків у банківських установах, доказів, які б повно підтверджували розмір його річного доходу за попередній календарний рік (2023 рік),тощо.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або розстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (№3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява Товариством з обмеженою відповідальністю «БІІР Проперті» подана у 2023 році з ціною позову 1247235,46 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто ставка судового збору, що підлягала сплаті до суду першої інстанції за подання позовної заяви, складала 18708,53 (1247235,46 грн х1,5%).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на час подачі апеляційної скарги) судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, до сплати за подання апеляційної скарги належить 22450,23 грн = (18708,53 х150%*0,8)

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 22450,23 грн та для приєднання до матеріалів справи у встановлений судом строк надати до Одеського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Хаджибейськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015757

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідні документи, які підтверджують сплату вказаних коштів, мають бути надані в оригіналі до Одеського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу щодо постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви (скарги) та надання строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України, а скаржнику надається строк для сплати судового збору та надання Одеському апеляційному суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись ст.136, 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення або розстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, а у разі не усунення інших недоліків апеляційної скарги - скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький