Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5506/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий суддя Левко Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в цілому в порядку спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_3 на нерухоме майно, що ввійшло до складу спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що на день смерті діда позивача, ОСОБА_3 , відкрилася спадщина за законом, до складу якої ввійшли житловий будинок, право на земельну частку (пай). Житловий будинок рахується за спадкодавцем на підставі Свідоцтва на право власності від 21.08.2007 №19 ЯЯЯ№015367, а право на земельну частку (пай) дід успадкував за своєю матір`ю ОСОБА_4 , проте не оформив спадщину. Правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) на ім`я діда відсутній, свідоцтво в оригіналі на будинок втрачено, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Спадкоємець першої черги за законом до спадщини ОСОБА_5 , його син, відмовився від спадщини на користь позивача, онука спадкодавця, спадкоємця п`ятої черги за законом.

Відзив не подано.

Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, у якій заявив, що йому відомо про відкриття спадщини та про її склад, що відмовляється від спадщини на користь позивача, а позов визнає та підтверджує обставини позову, просить розглядати справу без його участі.

Судовий розгляд справи проведено без участі учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши зібрані письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , останнім фактичним та зареєстрованим місцем проживання було АДРЕСА_1 (а.с.4,5).

Заповіту не залишав. На день його смерті відкрилася спадщина за законом.

За змістом довідок від 05.08.2024 №20.1-07/490, 487, виданих Старостою Боржавського старостинського округу, на день смерті ОСОБА_5 разом із ним проживали його спадкоємці син ОСОБА_2 , відповідач, та онук ОСОБА_2 , позивач (а.с.6). Дружина діда, ОСОБА_6 , померла раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).

Ніхто зі спадкоємців ОСОБА_5 не звертався до нотаріуса ні із заявами про прийняття спадщини, ні із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Спадкоємцями за законом до спадщини ОСОБА_5 є його син ОСОБА_2 , відповідач, та онук ОСОБА_1 , позивач.

Зі слів позивача, ОСОБА_2 є єдиним сином ОСОБА_5 . Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні.

Дружина ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 ).

Суд пересвідчився, що відповідачу відомо про відкриття спадщини за законом на день смерті батька, про склад спадщини. Відповідач ОСОБА_2 у письмовій заяві до суду виявив волю на перехід спадщини ОСОБА_5 в цілому до його спадкоємця за законом п`ятої черги ОСОБА_1 , позивача, відмовився від спадщини на його користь.

Позивач ОСОБА_1 , спадкоємець п`ятої черги за законом, прийняв спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав разом із ним на день відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України). Відсутні спадкоємці інших черг, що б прийняли спадщину.

До складу спадщини ОСОБА_5 ввійшло наступне майно:

Житловий будинок з надвірними побудовами в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , виданому на підставі Рішення виконкому Боржавської сільської ради від 21.08.2007 №19. Зі слів позивача, оригінал Свідоцтва втрачено.;

Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП ім.Ватутіна розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах вартістю 2554 грн, посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК№0065713, виданим на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виноградівської РДА від 27.03.1997 №138.

Так, перевіривши доводи позивача, суд пересвідчився, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набув у власність шляхом спадкування право на земельну частку (пай), належне його матері ОСОБА_4 . Акт спадкування підтверджується наступними обставинами.

ОСОБА_4 є рідною матір`ю ОСОБА_5 (а.с.9).

ОСОБА_4 , рідна мати ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9,10).

За змістом довідок від 05.08.2024 №20.1-07/488, 489, виданих Старостою Боржавського старостинського округу, останнім місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 було АДРЕСА_1 . Разом із нею на день її смерті проживали та були зареєстровані її син ОСОБА_3 разом зі своєю сім`єю (а.с.11,12).

ОСОБА_4 не залишала заповіт. Відкрилася спадщина за законом. Ніхто зі спадкоємців не звертався до органів нотаріату із заявами про прийняття спадщини чи видачі свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_8 був її єдиним сином, та прийняв спадщину в силу ст.1268 ЦК України. До складу спадщини ввійшло право на земельну частку (пай) за вказаним вище Сертифікатом. Проте право на спадщину не оформив, не отримав свідоцтво про право на спадщину. Правовстановлюючий документ на спадкове майно (право на земельну частку-пай) на ім`я ОСОБА_5 відсутній.

Відсутність правовстановлюючих документів на майно, що ввійшло до складу спадщини ОСОБА_5 , унеможливило оформлення спадщини вже його спадкоємцями у нотаріальному порядку.

Усі повідомлені позивачем обставини підтверджені письмовими доказами, які є належними та допустимими, а їх сукупність достатньою, і достовірність яких не викликала у суду сумнівів. Крім того, обставини визнані відповідачем, а їх визнання не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому визнаються судом доведеними.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого способу, окрім визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, не існує.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в цілому в порядку спадкування за законом після смерті його рідного діда ОСОБА_3 на наступне майно:

Житловий будинок з надвірними побудовами в АДРЕСА_1 ;

Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП ім.Ватутіна розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК№0065713, виданим на ім`я ОСОБА_4 на підставі рішення Виноградівської РДА від 27.03.1997 №138.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко