Справа № 523/6982/24
Провадження №2/523/3713/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлової В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/6982/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 17.01.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/83361/82/87697, відповідно до якого останній отримав кредит грошові кошти в розмірі 40902,00 дол. США за сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів у строк до 17.01.2014 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/83361/82/87697, 17.01.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, яким передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року за результатами розгляду справи № 2-2478/10 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» суму кредитної заборгованості у розмірі 339810,05 грн., а також суму державного мита у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 1820,00 грн. На виконання вказаного вище рішення суду 25.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. було відкрито ВП № 66612089 відносно ОСОБА_1 та ВП № 66605417 відносно ОСОБА_2

28.04.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-60, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року, а також того ж дня, 28.04.2023 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-60-1, на підставі якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року.

У подальшому, 10.05.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідченого 10.05.2023 року приватним нотаріусом Київського МТО Черленюк Л.В. за реєстровим № 142, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право іпотекодержателя на Договором іпотеки від 17.01.2008 року. Того ж дня, 28.04.2023 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідченого 10.05.2023 року приватним нотаріусом Київського МТО Черленюк Л.В. за реєстровим № 143, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право іпотекодержателя на Договором іпотеки від 17.01.2008 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2024 року за результатами розгляду справи № 2-3478/10 постановлено замінити сторону стягувача у виконавчих провадження № 66612809 та № 66605417 щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року по справі № 2-3478/10 з стягувача АТ «Райффайзен Банк» на його правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс».

Позивач вказує на те, що станом на сьогоднішній день рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року відповідачами не виконано, у зв`язку з чим, у позивача виникло право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, а саме 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із знеціненням грошової одиниці України. Так, позивач зазначає, що період з 02.04.2017 року по 01.03.2020 року заборгованість відповідачів за невиконання рішення суду складає 113957,05 грн., з яких 29744,21 грн. 3% річних; 84212,79 грн. інфляційні втрати.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року у розмірі 113957,05 грн., з яких 29744,21 грн. 3% річних; 84212,79 грн. інфляційні втрати.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 20.05.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Суд констатує, що представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні даного позову в повному обсязі. Так, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, представник відповідача вказує на те, що станом на сьогоднішній день з виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року відкрито виконавчі провадження № 66612089 та № 66605417, в рамках виконання яких на погашення заборгованості щомісячно із заробітної плати боржників утримуються грошові кошти у розмірі 20% від суми їх доходів. Окрім того, у позивача відсутні права вимоги за ст. 625 ЦК України, оскільки на момент переходу (28.04.2023 року) обсяг прав первісного кредитора у зобов`язанні складав право вимагати повернення суми грошових коштів, визначених рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року у справі № 2-3478/10, за вирахуванням грошових коштів, поступово сплачених боржниками в рамках виконавчих провадженнях за період з 2010 року по 28.04.2023 року. Оскільки первісний кредитор не реалізував своє право на стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України, а тому він вважається таким, що не передав новим кредиторам ці права вимоги, оскільки договори про відступлення права вимоги в жодному пункті не містять можливості переходу до нових кредиторів права вимагати від боржників 3% річних та інфляційних втрат.

Суд констатує, що представником позивача ОСОБА_4 було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник позивача категорично заперечила проти обставин, викладених представником відповідача. Так, представник позивача зазначила про те, що новий кредитор має право порушувати питання про стягнення з боржників коштів на підставі ст. 625 ЦК України за період невиконання рішення суду, і таке право кредитора виникає в силу Закону, а не договору про відступлення права вимоги. У зв`язку з тим, що право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат встановлено, не умовами Кредитного договору, а передбачено законодавством України, а саме приписами ст. 625 ЦК України, тому дане право не обов`язково має бути встановлено договором про відступлення права вимоги. Таким чином, оскільки ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року, то разом з цим і набуло право на відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язань. Окрім того, представник позивача зазначила про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували початку такого позову.

Також суд констатує, що в ході розгляду даної справи представником позивача ОСОБА_4 було подано заяву про зменшення позовних вимог. Обґрунтовуючи подану заяву, представник позивача вказувала на те, що позивачем було проаналізовано надані представником відповідача квитанції про сплату грошових коштів з урахуванням зменшення суми боргу у зв`язку з стягнення грошових коштів у період з 02.04.2017 року по 01.03.2020 року. На підставі вищевикладеного, ТОВ «Цикл Фінанс» здійснило уточнений розрахунок заборгованості по стягненню грошових коштів, нарахованих в порядку ст. 625 ЦПК України та зазначає, що період прострочення грошового зобов`язання складає 1065 днів, у зв`язку з цим стягненню підлягає заборгованість Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року у розмірі 110720,35 грн., з яких: 29468,29 грн. 3% річних; 81251,96 грн. індекс інфляції за весь час прострочення.

Представник позивача ТОВ «Цикл Фінанс» Жабченко Т.М. в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд провести розгляд даної справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце слухання справи.

Однак, представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду заяву про застосування позовної давності, в якій зазначає про те, що строк позовної давності за вимогами з 02.04.2017 року по 01.03.2020 року пропущено як первісним кредитором, так і новим кредитором, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволені даного позову.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідачки, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

По справі встановлено, що 17.01.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/83361/82/87697, відповідно до якого останній отримав кредит грошові кошти в розмірі 40902,00 дол. США за сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14 % річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів у строк до 17.01.2014 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/83361/82/87697, 17.01.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, яким передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року за результатами розгляду справи № 2-2478/10 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» суму кредитної заборгованості у розмірі 339810,05 грн., а також суму державного мита у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 1820,00 грн. На виконання вказаного вище рішення суду 25.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. було відкрито ВП № 66612089 відносно ОСОБА_1 та ВП № 66605417 відносно ОСОБА_2 .

Даний факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаного рішення.

28.04.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-60, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року, а також того ж дня, 28.04.2023 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/2-60-1, на підставі якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року.

У подальшому, 10.05.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідченого 10.05.2023 року приватним нотаріусом Київського МТО Черленюк Л.В. за реєстровим № 142, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право іпотекодержателя на Договором іпотеки від 17.01.2008 року. Того ж дня, 28.04.2023 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідченого 10.05.2023 року приватним нотаріусом Київського МТО Черленюк Л.В. за реєстровим № 143, на підставі якого АТ «Оксі Банк» набуло право іпотекодержателя на Договором іпотеки від 17.01.2008 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2024 року за результатами розгляду справи № 2-3478/10 постановлено замінити сторону стягувача у виконавчих провадження № 66612809 та № 66605417 щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року по справі № 2-3478/10 з стягувача АТ «Райффайзен Банк» на його правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс».

Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією вказаної ухвали.

Суд констатує, що представником відповідача ОСОБА_3 до матеріалів відзиву на позовну заяву було долучено копію Звіту про здійснення відрахувань та виплати з доходу ОСОБА_2 на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року по справі № 2-3478/10 у період з грудня 2018 року по серпень 2022 року.

В рамках розгляду даної справи ТОВ «Цикл Фінанс» просить стягнути з відповідачів за порушення виконання грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України за період з 02.042017 року по 01.03.2020 року.

Як вбачається із вказаного вище Звіту, на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року по справі № 2-3478/10 із відповідачки ОСОБА_2 у період з грудня 2018 року по березень 2020 року було стягнуто грошові кошти в розмірі 18156,79 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три процента річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати та три проценти річних від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів за користування боржником утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові за весь час прострочення, у тому числі і за час розгляду справи про стягнення основного боргу у судах та примусового виконання судового рішення.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2168цс15, Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні встановлені законодавством України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Вказаний висновок зроблено у постанові КЦС/ВС від 27.01.2021 року за результатами розгляду справи № 367/4004/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що оскілки ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідачів за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року, то відповідно разом з цим набуло право на відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 у справі № 2-3478/10 підтверджує факт порушення відповідачами грошового зобов`язання за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року.

У зв`язку з тим, що вказане рішення суду відповідачем не виконане, заборгованість за кредитним договором не сплачена, ТОВ «Цикл Фінанс» як новий кредитор за Кредитним договором від 17.01.2008 року звернувся до суду з даним позовом.

Суд, врахувавши на підставі положень частини четвертої статті 82 ЦПК України преюдиційні обставини, встановлені рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 у справі № 2-3478/10, дослідивши наявні у справі докази прострочення виконання відповідачами грошового зобов`язання, дійшов висновку про наявність у позивача, відповідно до статті 625 ЦК України, права на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі рішення суду.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали в повному обсязі рішення суду від 02.07.2010 року, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс» у розмірі 110720,35 грн., з яких: 29468,29 грн. 3% річних; 81251,96 грн. інфляційні втрати.

Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи уточненим розрахунком нарахування сум згідно ст. 625 ЦК України, поданим представником позивача 10.09.2024 року.

Дослідивши вказаний розрахунок заборгованості, суд зазначає, що такий було проведено наступним чином.

Розрахунок 3% річних здійснювався за наступною формулою:

Сума санкції=Сх2ХД:365:100, де

С сума заборгованості;

Д кількість днів прострочення.

Розрахунок інфляційний втрат здійснювався за формулою:

ІІС=(ІІ1:100)х(ІІ2:100)х(ІІ3:100)х…(ІІZ:100)

ІІ1 індекс інфляції за перший місяць прострочення;

ІІZ індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Вказаний розрахунок заборгованості стороною відповідача спростовано не було та контр-розрахунку подано також не було.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд погоджується із уточненим розрахунком, поданим позивачем оскільки такий було здійснено відповідно до вимог законодавства України.

Так як своїх зобов`язань відповідачів не виконують належним чином, але як боржники вони не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржників стягнення 3% річних та індексу інфляції за весь час прострочення, які передбачені ст. 625 ЦК України.

Щодо заявлення представником відповідача ОСОБА_3 клопотання про застосування строку позовної давності, то суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020р. № 211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк даного карантину неодноразово продовжувався.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-IX доповнив розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ пунктом 12, яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Окрім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року було доповнено пунктом 19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ, згідно з яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Тобто, відміна карантину жодним чином не впливає на поновлення строку позовної давності за ЦКУ, адже він призупинений на період воєнного, надзвичайного стану.

З огляду на доповнення Перехідних положень ЦК України пунктами 12 та 19, якими чітко регламентовано продовження строків позовної давності на період введення карантину та воєнного стану, в тому числі загальних строк, передбачених ст. 257 ЦК України, суд доходить висновку, що позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» не було пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає солідарному стягненню сума за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 110720,35 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 651, 625 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» суму заборгованості за Кредитним договором № 014/83361/82/87697 від 17.01.2008 року у розмірі 110720/сто десять тисяч сімсот двадцять/ грн. 35 коп., з яких:

?29468 /двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім/ грн. 29 коп. 3% річних;

?81251/вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят один/ грн. 96 коп. індекс інфляції за весь час прострочення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1514 /тисяча п`ятсот чотирнадцять/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1514 /тисяча п`ятсот чотирнадцять/ грн. 00 коп.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код за , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікороського, буд. № 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку із періодичним та довготривалім відключенням електроенергії в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеса, повний текст рішення суду складено 02 грудня 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер