Провадження № 2-др/369/95/24
26.07.2024 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Янченка А.В.,
при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2024 року у справі № 369/11828/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено повністю, судові витрати покладено на позивача.

У липні 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника відповідача адвоката Заруцької Валерії Валеріївни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 369/11828/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, згідно якої останній просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 369/11828/22, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 260,00 гривень.

26.07.2024 року представник позивача зареєстрував клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

26.07.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, вимоги заяви підтримав повністю.

У судове засідання 26.07.2024 року сторони не з`явилися.

Судом встановлено, що понесені відповідачем витрати на правову допомогу підтверджуються: копією договору про надання правової допомоги № 27/02-2023 від 27.02.2023 року, копією рахунку на оплату № 23 від 24.04.2023 року на суму 1 600 грн, платіжною інструкцією на суму 1 600 грн., копією рахунку на оплату № 73 від 28.09.2023 року на суму 3 000 грн., платіжною інструкцією на суму 3 000 грн, копією рахунку на оплату № 2 від 22.01.2024 року на суму 1 600 грн, платіжною інструкцією на суму 1 600 грн., копією рахунку на оплату № 18 від 14.02.2024 року на суму 1 600 грн, платіжною інструкцією на суму 1 600 грн., копією рахунку на оплату № 21 від 28.02.2024 року на суму 3 500 грн, платіжною інструкцією на суму 3 500 грн., копією рахунку на оплату № 62 від 07.05.2024 року на суму 3 350 грн, платіжною інструкцією на суму 2 550 грн., платіжною інструкцією на суму 800 грн., копією рахунку на оплату № 86 від 21.06.2024 року на суму 3 000 грн, платіжною інструкцією на суму 3 000 грн., копією акту надання послуг № 23 від 24.06.2024 року на суму 27 260 грн.

Згідно з ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначені розміру компенсації відповідачу витрат на правничу допомогу, суд враховує клопотання представника позивача про зменшення витрат на правничу допомогу, обсяг фактичних витрат, понесених стороною відповідача, їх необхідність та доцільність, складність спору, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості, вважає що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу 27 260,00 гривень є дещо завищеними. На підставі вказаного суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача частину витрат на правову допомогу у розмірі 13 630,00 гривень (50 % від 27 260 грн), що буде відповідати принципу справедливості та розумності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Заруцької Валерії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 369/11828/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , понесені у справі № 369/11828/22 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 630 (тринадцять тисяч шістсот тридцять) гривень 00 копійок.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено: 30.07.2024 року.

Суддя А.В. Янченко