Провадження № 2-др/202/47/24
18 листопада 2024 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Судді Доценко С.І.,
за участю секретаря судового засідання Тарасової К.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості майна, набутого без достатньої правової підстави
Окрім того, враховуючи, що судом при розгляді справи не було вирішене питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл сплаченого при зверненні до суду судового збору при розгляді справи, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом в сумі 908 грн.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Але подала заяву про незгоду з розміром заявлених витрат позивача на правничу допомогу. Вважає їх необґрунтованими. Вважає, що такі витрати не можуть бути більшими ніж 4700 грн. При розподіленні судових витрат просила врахувати, що первісний позов був заявлений на 34 183 грн. Не погоджуючись з позовом в частині розміру заявлених позовних вимог ,вона за власний кошт провела експертне дослідження, яке доручила суб`єкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 і якому за послугу заплатила 6000 грн. Ним визначено середньо ринкову вартість спірного майна в розмірі 15 990.00 грн.. З цим висновком погодилась позивачка та відмовилась від частини позовних вимог, залишивши їх в розмірі, що доведено експертним дослідженням.Тому вона просила стягнути з позивача 2806,67 грн витрати понесені відповідачем на експертну оцінку, прийняту позивачем та судом. Погоджується на стягнення з неї 2000 грн. на правничу допомогу з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. Просить застосувати положення ст.142 ЦПК України про зменшення на 50% розміру судового збору у зв`язку із визнанням нею позову. Також застосувати положення ст.141 ЦПК (При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат) З урахуваннях цих положень просила зменшити розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу 2000 грн.,врахувати в розподіл витрати на експертне дослідження понесене відповідачем , зменшити до 50% судовий збір. Застосувавши взаємозалік ( ст.141 ЦПК) та стягнути з позивача на користь відповідача 806.67 грн.
Позивачем подано заперечення на заяву відповідача про зменшення судових витрат. Вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат за послуги спеціаліста вважає необґрунтованими та не спів мірними обсягу проведеного дослідження. Просить не приймати до уваги заяву відповідача.
Відповідно до ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши заяву, надані докази суд прийшов до наступних висновків .
Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо серед іншого , судом не вирішено питання про судові витрати.
Також, встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України протягом 5 днів з дня проголошення рішення , а саме до 30.09.2024 року.
Позивачем, при зверненні з позовом було сплачено судовий збір в мінімально встановленому розмірі для позовів майнового характеру -908 грн, що підтверджується квитанцією про сплату.
Відповідачем було надано для обґрунтування своєї позиції звіт спеціаліста про оцінку майна , на підставі якого позивач відмовилась від частини позовних вимог, зменшивши їх до розміру, зазначеному в звіті. Зазначений висновок прийнятий судом як доказ при розгляді справи, та відповідач просить врахувати його при розподілі судових витрат. Його вартість підтверджена платіжним документом ( квитанція до прибуткового кассового ордеру №20-10 від 20.10.2023 року) про оплату відповідачем вартості виконаних робіт в сумі 6000 гривень.
Відповідно до вимог ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать серед іншого витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення з відповідача компенсацію вартості майна в сумі 34 183 грн.
Відповідач скористалась своїм правом , передбаченим ст.49, 206 ЦПК України та визнала позов в частині відшкодування позивачу вартості безпідставно набутого майна в сумі 15 990 грн.
Така позиція суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду ( Постанова від 01.11.2021 року , справа № 405/3360/17 , провадження № 61-9545сво21), в якому Верховний Суд зазначив, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.
Враховуючи ці обставини, суд вважає, що судові витрати необхідно розподілити таким чином.
Що стосується витрат відповідача на проведення оцінки майна , на підставі якого позивач зменшила позовні вимоги та який прийнятий судом як доказ, то суд, виходячи з того, що позивач на його підставі частково відмовилась від позовних вимог, то на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України, витрати відповідача підлягають розподілу між сторонами в рівних частках.
Відповідно до договору про надання послуг та , як уже зазначалось, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №20-10 від 26.10.2023 року відповідачем ФОП спеціалісту оцінювачу ОСОБА_4 оплачено 6000 грн за звіт про оцінку майна побутової техніки в кількості 3 одиниць.
Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначалось, стороною позивача подана заява , в якій сторона заперечує проти стягнення з позивача зазначених витрат. Вважає їх взагалі необґрунтованими та витрати на дослідження є неспівмірними із розглядом справи.
Ознайомившись з зазначеним звітом суд вважає,що складність проведеного дослідження явно не відповідає гонорару,який сплачений за ці послуги.
Предметом оцінки було лише 3 об`єкта побутової техніки на підставі документів,наданих замовником (відповідачем). Дослідження проводилось шляхом порівняльного аналізу із застосуванням ринкової бази оцінки та був проаналізований ринок купівлі-продажу аналогічної побутової техніки в мережі Інтернет.
Тому, користуючись своїм правом, передбаченим ст.139 ЦПК України, суд вважає необхідним зменшити витрати на послуги оцінювача до 4000 грн. Зазначена сума на думку суду є співмірною обсягу проведеного дослідження.
Таким чином з позивача на користь відповідача необхідно стягнути 2000 гривень понесених витрат на оцінку спірного майна.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу , то за правилами статті 137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті141 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так , на підтвердження понесених судових витрат позивач надав договір про надання правничої допомоги, в додатку №1 до якого зазначено тариф вартості наданих послуг.
Суд вважає, що витрати на складання позовної заяви в сумі 2500 грн. відповідають складності справи. Також суд вважає співмірними складності справи витрати на участь представника позивача безпосередньо під час судового розгляду в двох судових засіданнях по 1000 грн за одне судове засідання , що становить в сумі 2 000 гривень. підготовка та подача заперечень на клопотання про стягнення понесених у справі витрат- 1000 грн.
Суд вважає, що витрати на складання апеляційної скарги на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 10.01.2022 року про повернення позовної заяви в сумі 2500 грн не підлягають стягненню з відповідачки при розгляді справи в суді першої інстанції.
Також не підлягають стягненню витрати на складання заяви про зменшення позовних вимог (1000 грн), які полягають в погодженні позивачки з позицією відповідача про визнання позову.
Також не підлягає покладенню на відповідача витрати по підготовці заяви про витрати на правничу допомогу, які могли бути зазначені в позовній заяві при зверненні з позовом .
Таким чином, суд вважає доведеними витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500 гривень.
Тому,, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню 454 грн ( судовий збір), 6500 грн ( витрати на професійну правничу допомогу), а всього 6954 грн.
В свою чергу з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 2000 грн за проведену відповідачем експертної оцінки вартості майна ( звіт про оцінку майна №10-01 , складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 )
Таким чином, на підставі ст.141,142 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають сплаті судові витрати в сумі 4954 грн (454грн +6500 грн 2000грн) Та з бюджету необхідно повернути 50% сплаченого судового збору , що становить 454 грн.
В іншій частині вимог про відшкодування судових витрат відмовити.
Керуючись ст. 137,139,141,142, 270 ЦПК України, суд
Вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 понесених судових витрат при розгляді цивільної справи про стягнення компенсації вартості майна, набутого без достатньої правової підстави задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 4954 грн ( чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 00 копійок)
В іншій частині вимог про стягнення судових витрат відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 18.11.2024 року.
Суддя С. І. Доценко