Справа № 296/1436/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Шалоти К. В.,

за участю секретаря судового засідання Шовтюк І. В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. У лютому 2024 року ОСОБА_1 (далі також позивач) надіслав до Корольовського районного суду м. Житомира через електронний кабінет в ЄСІТС позовну заяву до Житомирської міської ради (відповідач 1), яка обґрунтовувалась тим, що 18.01.2023 загинула ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за фактом чого розпочато кримінальне провадження №0000010. Вказується, що 09.06.2023 позивач подав заяву про залучення його до провадження як потерпілого, однак 26.06.2023 ГСУ СБУ винесено постанову, якою відмовлено позивачу у визнанні потерпілим, яка мотивована тим, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в судовому порядку заявником не проводилось.

1.2. Посилаючись на те, що позивач та ОСОБА_4 знайомі з 2013 року, навчалися на одному факультеті Національного університету "Одеська юридична академія", 29.05.2014 розпочали стосунки, які тривали без перерв, з 01.02.2019 почали проживати разом як подружжя у м. Києві, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, проводили спільні подорожі та відпочинок, з 2021 року були зарученими, не мали зареєстрованих шлюбів, позивач просив встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.02.2019 по день смерті ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою подальшого залучення до кримінального провадження №000001 як потерпілого.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 28.02.2024 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/1436/24, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, відмовлено у залученні до розгляду справи Державного бюро розслідувань як третьої особи.

2.2. 11.04.2024 протокольною ухвалою суду за заявою позивача залучено до участі у розгляді справи як співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

2.3. Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити.

2.4. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслали до суду заяви про визнання позовних вимог, розгляд справи просили проводити за їх відсутності.

2.5. Представник відповідача Житомирської міської ради Сищук Н.М. надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилась ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 55).

3.2. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 7, 78-82).

3.3. Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Динько Г.А. 18.10.2023 заведено спадкову справу № 125/2023, згідно із якою спадкоємцями до майна померлої є батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 104).

3.4. Постановою ГСУ СБУ від 26.06.2023 ОСОБА_1 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000001 у зв`язку із не встановленням у передбаченому законом порядку факту близьких родинних відносин ОСОБА_1 із загиблою ОСОБА_4 (а.с. 8).

3.5. З 01.02.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали за адресою АДРЕСА_1 , що стверджується копією договору суборенди квартири від 01.02.2019 (а.с. 12).

3.6. У період 2021 року по початок 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується копією заяви ОСОБА_5 (власника квартири) від 17.11.2023, копіями заявами сусідів ОСОБА_6 від 27.12.2023 та ОСОБА_7 від 03.01.2024; квитанціями про оплату комунальних послуг (а.с. 42-48, 49, 54).

3.7. У період 2019-2023 років ОСОБА_1 здійснено переказ коштів на банківські рахунки ОСОБА_4 на загальну суму 163 497 грн, а ОСОБА_4 здійснено переказ коштів на банківські рахунки ОСОБА_1 на загальну суму 386 012 грн, що стверджується копіями 29 квитанцій (13-26).

3.8. У період 2020-2022 роки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали три спільні відпочинки в Буковелі та подорожі до Мілану, Риму, Поляниці, Славського, Одеси, Львову, що стверджується відомостями з особистого кабінету ОСОБА_1 на веб-сайті курорту Буковель, особистого кабінету ОСОБА_1 на веб-сайті booking.com, копіями спільних квитків на потяги Укрзалізниці (а.с.33-39).

3.9. Відповідно до змісту копій нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_8 від 21.12.2023, ОСОБА_9 від 27.12.2023 та ОСОБА_10 від 09.01.2024 вбачається, що у 2019 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали спільно жити в м. Києві, останні мали спільний побут, бюджет, дозвілля, відпочинок, покупки, дарували одне одному подарунки, подорожували по Україні та за кордоном, у жовтні 2021 року під час відпочинку в Карпатах вони заручилися, в колі друзів зверталися одне до одного як чоловік та жінка, сприймалися як сімейна пара, подружжя (а.с. 50-52).

3.10. Зі змісту заяви ОСОБА_2 (матері ОСОБА_4 ) від 07.12.2023 вбачається, що з 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були парою, а у 2021 році вони заручились. Зареєструвати офіційний шлюб вони планували вже після закінчення війни. Після закінчення у 2019 році університету вони переїхали працювати до м. Києва, де почали спільно проживати як чоловік та жінка з лютого 2019 року, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, спільне дозвілля, відпочинок, спільний бюджет, спільні покупки. Також вони разом приїжджали до батьків кожного з них. ОСОБА_1 брав участь в організації похоронних процесій ОСОБА_4 (а.с. 55).

3.11. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі не перебували, що стверджується відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.11.2023 та відповіді Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.12.2023 (а.с. 9, 10).

ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

4.2. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

4.3. Главою 6 Сімейного кодексу України встановлено особисті немайнові права та обов`язки подружжя, до яких належать, зокрема, право дружини та чоловіка на розподіл обов`язків та спільне вирішення питань життя сім`ї, обов`язок подружжя турбуватися про сім`ю, право дружини та чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

V. МОТИВИ СУДУ

5.1. Позивач ОСОБА_1 у поданому позові просив встановити факт його проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу у період з 01.02.2019 по 18.01.2023, з метою залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №0000010, розпочатого, серед іншого, за фактом загибелі ОСОБА_4 .

5.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

5.3. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

5.4. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19) зазначив, що взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

5.5. Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 у справі № 524/10054/16 (провадження № 61-21748св18) вказав, що належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій про спільне проживання та ведення господарства та ін.

5.6. З матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого періоду з 01.02.2019 по 18.01.2023 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час яких вони тривалий час проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут, бюджет, який витрачали у інтересах сім`ї, придбавали товари для спільного вжитку та особистих потреб, мали спільні подорожі та відпочинок, дбали один про одного, вважали себе чоловіком та дружиною, мали взаємних прав та обов`язків, притаманні подружжю, а також сприймалися їх близьким оточенням (друзями та сусідами) як сімейна пара, подружжя.

5.7. Батьки померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є спадкоємцями її майна, у поданих до суду письмових заявах визнали факт проживання позивача та їх доньки ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу у період із 01.02.2019 по 18.01.2023.

5.8. Дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого позивачем доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, Суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 , однією сім`єю як чоловіка та дружини у період із 01.02.2019 по 18.01.2023.

5.9. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має для позивача юридичне значення, оскільки необхідно для залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0000010, розпочатого, серед іншого, за фактом загибелі ОСОБА_4 .

5.10. Відповідно до усталеної практики Європейський Суд з прав людини поняття «сім`я» [у розумінні статті 8 Європейської Конвенції] не обмежується виключно стосунками, заснованими на шлюбі, і може охоплювати інші фактичні «сімейні» зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом (див., серед інших, рішення справі "Keegan проти Ірландії" від 26.05.1994, п. 44).

5.11. Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що основною метою статті 8 Конвенції є захист особи від свавілля з боку органів державної влади. Крім того, можуть існувати позитивні зобов`язання, властиві ефективній «повазі» сімейного життя. Однак межі між позитивними та негативними зобов`язаннями держави згідно з цим положенням не піддаються точному визначенню. Застосовувані принципи, тим не менш, схожі. В обох контекстах слід звернути увагу на справедливий баланс між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому; і в обох контекстах держава користується певною свободою розсуду (див., наприклад, рішення у справі "Powell and Rayner проти Сполученого Королівства" від 21.02.1990, п. 41).

5.12. В контексті наданої справи, на думку Суду, «повага» до «сімейного життя» вимагає, щоб соціальна реальність переважала над юридичною презумпцією, а державні органи, до яких, серед іншого, належать органи досудового розслідування, виконуючи свої позитивні зобов`язання за статтею 8 Конвенції мають забезпечити позивачу «повагу» до його сімейного життя, на яку він має право, з урахуванням перебування у фактичних шлюбних відносинах з загиблою ОСОБА_4 .

5.13. Водночас, враховуючи, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 125/2023 спадкоємцями до майна померлої ОСОБА_4 є її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а Житомирська міська рада не пов`язана з загиблою ОСОБА_4 будь-якими матеріально-правовими відносинами, суд дійшов висновку, що Житомирська міська рада є неналежним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову до вказаного відповідача.

5.14. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 76-80, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім"єю без шлюбу у період з 01 лютого 2019 року по дату смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3. У задоволенні позову до Житомирської міської ради, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідачі:

(1) Житомирська міська рада

місцезнаходження за адресою:

10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2

(2) ОСОБА_2

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП НОМЕР_4

(3) ОСОБА_3

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП невідомий

Головуючий суддя Костянтин ШАЛОТА