Номер провадження 2/756/3641/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

представника позивача - Момотюк А.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигирін Андрій Олегович, ОСОБА_3 , державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Наталія Іванівна, про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовним вимог

02 квітня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» позивач ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Момотюк А.І. звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 30 жовтня 2023 року № 3785/5 «Про задоволення скарги» та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 02 серпня 2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

За умовами укладеного договору, продавець гарантує, що відчужувана квартира не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави, та іншим засобом забезпечення, не є предметом обтяження чи обмеження (пункт 1.4 договору).

На підставі даного договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. проведено реєстрацію об`єкту нерухомого майна, за позивачем.

Позивачу в березні 2024 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стало відомо що рішенням Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, прийнятого на підставі наказу Міністерства від 30 жовтня 2023 року, скасовано/анульовано речове право позивача на квартиру.

Наказом Міністерства юстиції № 3785/5 від 30 жовтня 2023 року «Про задоволення скарги», серед іншого, визнано прийнятим з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення про державну реєстрацію прав від 02 серпня 2023 року № 68707421 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О., яким зареєстровано право ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .

Підставою для прийняття наказу стала скарга державного реєстратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Н.І. про неправомірне використання її ідентифікаторів доступу до Реєстру від 18 жовтня 2023 року. В якій сповіщається, що прийняте нею рішення від 30 травня 2023 року № 67799685 шодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0025 використано для припинення запису про обтяження від 09 грудня 2020 року №40997995 квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивача не погоджується із прийнятим Мінюстом наказом від 30 жовтня 2023 року вважає, що відповідачем пропущений строк для розгляду повідомлень (скарги), який передбачає негайний її розгляд, також пропущений строк подачі скарги за реєстраційною дією від 30 травня 2023 року, скарга подана 18 жовтня 2023 року, з цих підстав представник вважає, що мала бути залишена без розгляду. Порушено колегіальний порядок розгляду скарги, без участі позивача, чим позбавлено її права надати пояснення по суті скарги. Також вважає, що відповідач вийшов за межі наданих дискреційних повноважень, оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулюване рішення про державну реєстрацію прав від 02 серпня 2023 року № 68707421 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О., яке не було предметом скарги реєстратора. В оскаржуваному наказі не встановлено порушень законодавства, допущених приватним нотаріусом при прийнятті рішення про державну реєстрацію правочину купівлі-продажу від 02 серпня 2023 року. Представник вважає, що оскаржуваним наказом вирішено питання про право власності позивача, незважаючи на те, що правочин купівлі-продажу не оскаржувався не визнаний в судом недійсним. З наведених підстав просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рух справи

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2024 року позовну заяву передано для розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

06 червня 2024 року справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2024 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду від 10 червня 2024 року відкрито загальне провадження у справі, призначено до підготовчого засідання на 15 липня 2024 року.

Від третьої особи державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Н.І. 08 липня 2024 року надійшли до суду письмові пояснення в яких зазначила, що невстановлені особи неправомірно використали її ідентифікатори доступу до державного реєстру прав на нерухоме майно, з приводу чого 18 жовтня 2023 року звернулась з відповідною скаргою до Мінюсту. Також зі заявою вона звернулась до правоохоронних органів, за її заявою порушене кримінальне провадження №000118 за фактом неправомірного використання її ідентифікатора доступ. Подано клопотання про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні спірного питання покладалась на розсуд суду.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 23 липня 2024 року представник відповідача, в порядку ст. 178 ЦПК України, подав відзив на позовну заяву.

В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що відповідач діяв на підставі, у спосіб і в межах наданих повноважень, просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог. Зауважує, що під час розгляду скарги реєстратора відповідно до Порядку 1128, не виявлено підстав для залишення скарги без розгляду, відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання за належністю. Скарга державного реєстратора Луцик Н.І. надійшла та зареєстрована у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2023 року. Міністерством 20 жовтня 2023 року надіслано до ДП «Національні інформаційні системи» лист про надання інформації по скарзі. ДП «НАІС» 27 жовтня 2023 року надано лист, яким повідомлено, що дана ситуація, є результатом ураження комп`ютера користувача шкідливим програмним забезпеченням й отриманням зловмисниками повного контролю над ним. Невідкладно, після отримання відповіді ДП «НАІС», 30 жовтня 2023 року, на підставі встановлених очевидних порушень закону, розгляд скарги здійснений Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погоджений заступником Міністра, без колегіального розгляду. Під час розгляду скарги встановлена наявність очевидних порушень закону, а саме: оскаржуване рішення прийнято за результатами розгляду заяви від 26 травня 2023 року № 55501407 щодо об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки кадастровий номер :04:003:0025), відмінного від того, щодо якого припинено запис про обтяження - квартири, також за відсутності документів, що підтверджують підстави припинення обтяження квартири. Міністру юстиції України Д.Малюсьці направлено службову записку № 2992-33.1.1-23 від 30 жовтня 2023 року, підписану посадовими особами Міністерства юстиції України, а саме: директором департаменту (керівником офісу) Офісу протидії рейдерству В.Дубовиком, заступником директора департаменту О.Антонюк, заступником директора департаменту (керівника офісу) - начальником Управління І. Кородюком, заступником начальника управління - начальником відділу О. Лук`янчиковим, заступником начальника відділу С.Ковальчук, головним спеціалістом А.Ткаченко та погоджену першим заступником Міністра юстиції України Є. Горовцем. За результатом розгляду вищезазначеної службової записки, відповідно до вимог законодавства, Порядку №1128, Міністерством юстиції України прийнято наказ 30 жовтня 2023 року № 3785/5 «Про задоволення скарги». Враховуючи, що оскаржуване рішення про скасування обтяження прийняте з очевидними, явним порушеннями законодавства у сфері державної реєстрації, у Мін`юсту були достатні підстави у відповідності до вимог законодавства для розгляду скарги невідкладно, без її колегіального розгляду.

Від представника позивача 29 липня 2024 року надійшла відповідь на відзив.В якій зауважує, що з моменту прийнятого рішення № 67799685 (30.05.2023) про скасування обтяження до моменту подачі скарги №17-07/21 (18.10.2023) пройшло більше чотирьох місяців, тобто передбачений нормами законодавства строк на подання такої скарги реєстратором був порушений. Під час прийняття наказу відповідач вийшов за межі дискреційних повноважень. Винесення Міністерством юстиції України наказу про скасування рішення про державну реєстрацію права власності позивача спричиняє юридичну невизначеність у відносинах власності. Позивач є добросовісним набувачем спірного майна, але її позбавлено можливості вільно, на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю.

Ухвалою суду 18 вересня 2024 року закрито підготовчий розгляд та призначено справу до судового розгляду на 16 жовтня 2024 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів зазначених у позовній заяві та поданій відповіді на відзив, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з мотивів викладених у поданому відзиві.

Треті особи та їх представники до суду не з`явилися в судове засідання, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2020 у справі № 756/15431/20, залишеною без змін в порядку апеляційного перегляду, з метою забезпечення кримінального провадження №0003227 від 21 травня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.190, ч.1 ст.365-2 КК України накладено арешт на майно, яке було предметом злочинного посягання та визнано речовим доказом, на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 , шляхом заборони розпорядження та відчуження. Обтяження зареєстровано в державному реєстрі 09 грудня 2020 року №40997995 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішенням державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Н.І. від 30 травня 2023 року за індексним номером № 67799685 припинено запис про обтяження квартири.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 02 серпня 2023року укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . На підставі рішення № 68707421 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 02 серпня 2023 року проведена державна реєстрація переходу права власності на квартиру від ОСОБА_3 до ОСОБА_5 . Також внесено зміни до розділу № 000, відкритого на квартиру, а саме: додано відомості про ціну нерухомого майна, встановлену у договору, та змінено адресу квартири.

18 жовтня 2023 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга державного реєстратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Н.І. вх. № щодо державної реєстрації, проведеної з використанням її ідентифікаторів доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вона зазначає, що дізналася про те, що прийняте нею рішення від 30 травня 2023 року № 67799685 щодо іншого об`єкту нерухомості, використано для припинення запису про обтяження № 40997995 від 09 грудня 2020 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі скарги державного реєстратора та доданих документів встановлено, що вона не приймала рішення про скасування обтяження, під даним номером реєстраційної дії, вона приймала рішення щодо іншого об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0025).

Міністерством юстиції України 20 жовтня 2023 року надіслано до ДП «Національні інформаційні системи» лист № 138086//33.1.1 щодо надання інформації по скарзі Луцик Н.І .

Листом № 4949/04-11 ДП «Національні інформаційні системи» 27 жовтня 2023 року повідомлено про несанкціонований доступу невстановлених осіб до Державного реєстру прав, через ураження комп`ютера користувача шкідливим програмним забезпеченням й отриманням зловмисниками повного контролю над ним, у наслідок нехтування користувачем рекомендацій з дотримання кібергігієни та договірних технічних вимог до комп`ютерного робочого місця, призначеного для роботи з Єдиних та Державних реєстрів, створення та функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України…».

Міністерством юстиції України 30 жовтня 2023 року прийнято наказ № 3785/5 «Про задоволення скарги», за яким вирішено: Скаргу державного реєстратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Наталії Іванівни від 18.10.2023 задовольнити. Визнати прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення про державну реєстрацію прав від 30.05.2023 № 67799685 державного реєстратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Наталії Іванівни в частині припинення запису про арешт № 40997995. Визнати прийнятим з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення про державну реєстрацію прав від 02.08.2023 № 68707421 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О.

Спір між сторонами виник з приводу законності прийнятого Міністерством юстиції України наказу № 3785/5 від 30 жовтня 2023 року «Про задоволення скарги» та анулювання державної реєстрації про скасування обтяження на квартиру та скасування реєстрації її подальшого відчуження.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України)

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі трудових. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Частинами 1-5 ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, за змістом чинного законодавства, зокрема, Конституції України та ЦК України, усім власникам надано рівні умови для захисту права власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Тобто державна реєстрація права власності (зокрема, нерухомого майна) закріплена законом як складовий елемент процедури набуття права власності.

Разом з цим, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», крім визнання та підтвердження державою таких прав, також спрямований на їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 зазначеного Закону, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Оскарження рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав до Міністерства юстиції України є додатковим механізмом захисту права власності. Таке оскарження може бути оперативним механізмом захисту державою порушених помилковими діями та рішеннями державного реєстратора прав власника, однак не може підміняти собою судовий розгляд.

Міністерство юстиції України оцінює помилковість дій та рішень державного реєстратора, однак не досліджує помилки або протиправні дії скаржника, інші аспекти захисту прав власника нерухомого майна. Тобто Міністерство юстиції України оцінює законність проведеної державним реєстратором адміністративної процедури, а не вирішує по суті спір.

Міністерство юстиції України у межах своїх повноважень здійснює контроль у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Правові засади та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовано окрім Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Порядок та процедура розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону № 1952-IV та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128.

Абзацом першим частини першої статті 37 Закону № 1952-IV встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає, серед іншого, скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1128, розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом. Порядок створення Мін`юстом та його територіальними органами Колегій з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - Колегії), організаційні та процедурні засади діяльності Колегій визначені Положенням про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.01.2020 № 71/5.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом другим частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав.

Законом України від 03 травня 2023 року № 3103-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення непорушності майнових прав» внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та унормовано повноваження Міністерства юстиції України щодо прийняття рішень у разі встановлення порушень при проведенні державної реєстрації прав на нерухомість. Зокрема, до повноважень Міністерства юстиції України, його територіальних органів віднесено визнання прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України (пункт 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пунктом 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону України № 3103-ІХ, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що в разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.

Підставами для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є, зокрема, Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2-1, 4 частини першої статті 3 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Дослідивши усі наявні докази в їх сукупності, приходжу до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову та скасування наказу Міністерства юстиції України прийнятого 30 жовтня 2023 року про задоволення скарги.

Вважаю що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв в межах наданих повноважень в спосіб визначений законом.

По-перше, що стосується твердження представника позивача про пропуск реєстратором строку звернення зі скаргою, суд вважає дане твердження помилковим.

Як встановлено з тексту скарги та наданих матеріалів, реєстратор виявила 18 жовтня 2023 року несанкціонований вхід в систему з використанням її ідентифікатора й одразу подала відповідну скаргу й сповістила правоохоронні органи.

Твердження представника позивача, що проведення реєстраційної дії, скасування обтяження відбулось саме 30 травня 2023 року суд також вважає помилковим, тому що 30 травня 2023 року державний реєстраторВідділу «Центр надання адміністративних послуг» Луцик Н.І. прийняла рішення № 67799685 шодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0025. Рішення про припинення запису про обтяження квартири АДРЕСА_1 нею 30 травня 2023 року не приймалось. Ці відомості внесено до реєстру через несанкціонований доступ невстановленими особами з використанням її ідентифікатора доступу. Коли саме стався несанкціонований доступ до системи судом не встановлено та матеріали справи не містять. Реєстратор виявила 18 жовтня 2023 року, позаяк не вносила ці відомості, й звернулась з відповідною скаргою. Отже, суд вважає, що строк звернення зі скаргою реєстратором не пропущений.

Доводи представника позивача про порушення порядку розгляду скарги відповідачем, не здійснення колегіального розгляду скарги, без виклику позивача, є неприйнятними, суд не встановив порушення вимог діючого законодавства під час розгляду скарги, з наступних мотивів.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком ( абз. 2 п. 2 Порядку 1128).

Абзацом 2 п. 8 Порядку № 1128 передбачено, що у разі встановлення наявності очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно без розгляду її колегіально.

З огляду на встановлені судом обставини, й досліджені наявні у справі докази, розгляд скарги проведено невідкладно, із дотриманням встановленого порядку, після отримання 27 жовтня 2023 року інформації від ДП «Національні інформаційні системи» про несанкціонований доступу невстановлених осіб до Державного реєстру й внесення відомостей про скасування обтяження без будь-яких правових підстав, саме по собі й становить очевидні порушення закону, як підстава негайного розгляду.

Посилання сторони позивача на практику суду касаційної інстанції, зокрема у постановах ВС по справах №826/9046/16 від 20 травня 2019 року та №520/13239/2020 від 10 січня 2024 року не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, через від`ємність фактичних обставин справи, що перебуває на розгляді із справами, що переглядав суд касаційної інстанції.

Аргументи представника позивача, що реєстрація договору купівлі-продажу 02 серпня 2023 року за № 68707421 проведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. та відповідно перехід права власності на квартиру від ОСОБА_3 до ОСОБА_5 проведений з дотриманням вимог законодавства при відсутності обтяження, суд вважає неприйнятними.

При чинності встановленого обмеження ухвалою слідчого судді від 01 грудня 2020 року щодо заборони відчуження спірного об`єкту нерухомого майна, його реалізація була б неможливою. Отже, саме скасування обтяження у вигляді заборони реалізації, застосоване в межах кримінального провадження, дозволило вчинити відчуження квартири, яка є об`єктом злочинного посягання.

Встановивши наявність очевидних порушень закону в рішенні державного реєстратора, яка сповістила що не приймала цього рішення про скасування обтяження й відомості внесені без достатніх правових підстав через несанкціонований доступ з використанням ідентифікатора й внесення завідомо неправдивих відомостей до реєстру, розгляд такої скарги правомірно здійснено Мін`юстом на підставі службової записки посадових осіб Мін`юсту, погодженої заступником Міністра, невідкладно, в найкоротший термін, наступного робочого дня, після отримання інформації ДП «НАІС». Суд погоджується з тим, що встановлені очевидні порушення закону, що рішення прийняте реєстратором за результатами розгляду заяви від 26 травня 2023 року № 55501407 щодо об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0025), відмінного від того, щодо якого припинено запис про обтяження - кватири та проведення реєстраційної дії за відсутності документів, що підтверджують припинення обтяження, були достатніми для прийняття Міністру юстиції України Д.Малюсьці оскаржуваного наказу на підставі службової записки.

Як встановлено судом, з досліджених доказів, скасування обтяження, накладеного в межах кримінального провадження ухвалою суду 01 грудня 2020 року проведено неправомірно, без наявності правових підстав з використанням втручання в систему Державної реєстрації та несанкціонованого входу до Реєстру, що дозволило внести неправдиві відомості й скасувати обтяження. Після якого стало можливим зареєструвати перехід права власності на майно, його відчуження ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_5 .

Суд погоджується, із запереченнями представника відповідача, що метою втручання в систему регулювання інституту державної реєстрації було саме скасування обтяження задля можливості відчуження об`єкту нерухомого майна - квартири, яка доречи, визнана речовим доказом в межах кримінального провадження, як об`єкт посягання. Тому, рішення нотаріуса № 68707421 про реєстрацію договору купівлі-продажу 02 серпня 2023 року правомірно анульовано, позаяк прийнято з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених п.1 ч.1 ст.3 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що випливає з факту незаконності рішення припинення запису про обтяження на квартиру.

Суд не встановив порушення права позивача на мирне володіння майном, оскаржуваним наказом, яке захищене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на що посилається сторона позивача, як неможливість здійснити розпорядження придбаним об`єктом нерухомості.

Суд наголошує, що Міністерство юстиції України в межах своїх повноважень оцінює законність лише проведеної державним реєстратором адміністративної процедури, та не вирішував спору про право володіння ОСОБА_2 майном.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, а останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, наслідки його застосування мають бути передбачуваними.

Суд дійшов до переконання, що прийняття наказу відповідачем та анулювання державної реєстрації відбулось на підставі закону, переслідувало легітимну мету, обов`язок держави гарантувати достовірність відомостей зазначених в Державному реєстрі, також дотримано справедливий баланс, позивач не понесла індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, вона не позбавлена можливості задля захисту права звернутися до продавця ОСОБА_3 , який будучи обізнаним про кримінальне переслідування й обмеження права на реалізацію арештованого майна, здійснив його відчуження.

В даному випадку держава, в особі Міністерства юстиції України, має позитивні зобов`язання у сфері реєстрації права власності, що вимагають від національних органів влади застосувати засоби для гарантування достовірності й правдивості інформації, що в них розміщена, шляхом контрою й усунення наслідків втручання.

На підставі викладеного суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 30 жовтня 2023 року № 3785/5 «Про задоволення скарги».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Через відмову позивачу в задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають компенсації.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83,141, 209-211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигирін Андрій Олегович, ОСОБА_3 , державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області Луцик Наталія Іванівна, про визнання протиправним та скасування наказу.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик