Справа №345/3208/24
Провадження № 2/345/781/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, стверджуючи, що 30 червня 2010 року ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого на день відкриття спадщини усе належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 і відповідно до цивільного законодавства України наступив час відкриття спадщини.

На день відкриття спадщини, у відповідності до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 26.05.1995 року за ОСОБА_3 на праві особистої власності належить 70/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 .

А також, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер: :20:004:0112; площею: 0,0753 га; яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); місце розташування: АДРЕСА_1 ; форма власності: приватна; вид спільної власності: спільна сумісна; розмір частки зазначено: 1/1; власниками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Розмір частки кожної з них зазначено:1/1.

16 листопада 2023 року, після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир Марії Василівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. 19.04.2024 року, приватний нотаріус видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 70/100 (сімдесят сотих) частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104. А щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку, площею 0,0753 га, кадастровий номер :20:004:0112, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану: АДРЕСА_1 - відмовила. Дана відмова обгрунтована тим, що в інформаційній довідці № 65852000, сформованій 15.08.2016 року, зазначено форму власності: приватна, вид спільної власності: спільна сумісна, розмір частки зазначено: 1/1, а власниками зазначено 2-х осіб, зокрема, ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), розмір частки кожної з них зазначено:1/1.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право часткової власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 70/100 (сімдесят сотих) частин земельної ділянки, площею 0,0753 га, кадастровий номер :20:004:0112, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в АДРЕСА_1 , відповідно до отриманої спадщини на частку житлового будинку та визначити вид спільної власності на земельну ділянку як спільна часткова.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 вимоги позовної заяви підтримали, просили позов задовольнити, проти ви несення заочного рішення не заперечили.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідачка відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 30.06.2010 ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.9, 21)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.10) і відповідно до цивільного законодавства України наступив час відкриття спадщини.

На день відкриття спадщини, у відповідності до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 26.05.1995 року за ОСОБА_3 на праві особистої власності належить 70/100 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 (а.с.17, 18).

А також, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер: :20:004:0112; площею: 0,0753 га; яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); місце розташування: АДРЕСА_1 ; форма власності: приватна; вид спільної власності: спільна сумісна; розмір частки зазначено: 1/1; власниками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Розмір частки кожної з них зазначено:1/1. (а.с.19-20).

Згідно витягу 847 від 08.02.2024 технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 642578,17 грн. (а.с.31).

16.11.2023, після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир Марії Василівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. В даній заяві вказала, що її батько (чоловік спадкодавиці) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкодавиця на день смерті в зареєстрованому шлюбі не перебувала, не проживала з іншою особою без реєстрації шлюбу однією сім`єю (а.с.6).

19.04.2024 року, приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир М.В. видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 70/100 (сімдесят сотих) частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104 (а.с.29, 30).

А щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку, площею 0,0753 га, кадастровий номер :20:004:0112, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану: АДРЕСА_1 - відмовила. Дана відмова обгрунтована тим, що в інформаційній довідці № 65852000, сформованій 15.08.2016 року зазначено форму власності: приватна, вид спільної власності: спільна сумісна, розмір частки зазначено: 1/1, а власниками зазначено 2-х осіб, зокрема, ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), розмір частки кожної з них зазначено:1/1. Також зазначила, що ст.358 ЦК України визначено, що спільна часткова власність є власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. А також відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України спільна часткова власність на земельну ділянку це спільна власність з обов`язковим визначенням частки кожного з учасників спільної власності. З цих причин рекомендовано звернутись в суд щодо вирішення питання по суті (а.с.5).

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спадкуванням за ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивачка має намір оформити свої спадкові права на земельну ділянку, що залишилися після смерті матері, однак внаслідок відмови нотаріуса, позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі.

Відповідно до розділу ІІІ, глава 14, пункту г частини 1 ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Частина 1 статті 120 Земельного кодексу України зазначає: У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку.

В частині 2 статті 120 Земельного кодексу України зазначено: У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 86 Земельного кодексу України зазначається, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

В інформаційній довідці № 65852000, сформованій 15.08.2016 року зазначено форму власності вищезазначеної земельної ділянки: приватна, вид спільної власності: спільна сумісна, розмір частки зазначено: 1/1, а власниками зазначено 2-х осіб ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ).

Тож, оскільки в даному документі зазначено, що земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності, тому виходячи з ч.1 ст.86 Земельного кодексу України дана земельна ділянка є без визначення часток учасників спільної власності.

А тому виходячи з ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, суд приходить до висновку, що при набутті частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на 70/100 (сімдесят сотих) частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку, на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від попереднього власника такого об`єкта до набувача у розмірі належної попередньому власнику частки у праві спільної власності на такий об`єкт, тобто 70/100 (сімдесят сотих) частин земельної ділянки, площею 0,0753 га, кадастровий номер :20:004:0112, розташованої: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_3 , судом отримано достатньо доказів, що підтверджують належність спадкодавиці спадкового майна, то суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право часткової власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на 70/100 (сімдесят сотих) частин земельної ділянки, площею 0,0753 га, кадастровий номер :20:004:0112, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в АДРЕСА_1 , відповідно до отриманої спадщини на частку житлового будинку та вважати вид спільної власності на земельну ділянку як спільна часткова.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення проголошено 31.07.2024.

Головуючий