УХВАЛА

29 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 310/1626/20

провадження № 61-15372ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни в частині ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у якій просила суд видати приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2020 року у цивільній справі № 310/1626/20 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» суми заборгованості за кредитним договором № IKAPNABG.5006.001 від 05 квітня 2011 року у розмірі 163 965,95 грн.

У серпні 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просила повернути їй сплачений судовий збір у розмірі 484,48 грн за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2024 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року, у задоволені заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. про видачу дублікату виконавчого документа відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року, в задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

20 листопада 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є. через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2024 року, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року, у якій, посилаючись порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким заяви задовольнити.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина перша статті 406 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Оскарження ухвали щодо відмови ухвалити додаткове рішення передбачено пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року в частині вимог щодо відмови ухвалити додаткове рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни в частині ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат