Справа № 146/946/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засіданн Ремізової Т.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна частка (пай) площею 3,45 в умовних кадастрових гектарах. Рішенням Томашпільського районного суду встановлено, що заявник є двоюрідним братом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пеньківка .

Коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 14 червня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак від представника позивача - адвоката Семка В.М. надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримує.

Представник Томашпільської селищної ради Щербатий А.І. в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнають.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Пеньківка Томашпільського району Вінницьокї області померла ОСОБА_2 .

Рішенням Томашпільського районного суду від 05 грудня 2023 року встановлено факт родинних відноситн, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивач по справі) є двоюрідним братом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пеньківка Томашпільського району Вінницької області.

В довідці, виданої Пеньківським старостинським округом Томашпільської селищної ради видно, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки посвідченої державним актом на мправо власності на земельну ділянку серії ВН № 041458 виданого 24.10.1996 року, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем залишився ОСОБА_2 . Інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України у спадкодавця не має.

Згідно довідки, виданої приватним нотаріусом Морквишену Г.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем права на спадкове майно, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1261, ч. 1-3, 5 ст. 1268, 1276 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95, 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 3,45 умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 041458, виданого 24 жовтня 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Томашпільський районний суд Вінницької області

Повний текст рішення виготовлено 24 липня 2024 року.

Суддя: І. В. Скаковська