Справа № 173/3377/24
Провадження №2/173/1135/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 листопада 2024 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 до приватного нотаріусу Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського Сергія Івановича, адреса: Дніпропетровська область, м. Верхівцеве, вул. Центральна, буд. 79 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання спадкоємця відсутнім, а також визнання права власності на спадщину за законом в повному обсязі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріусу Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського Сергія Івановича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання спадкоємця відсутнім, а також визнання права власності на спадщину за законом в повному обсязі.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить:

-скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесеної 12.09.2023 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовським С.І. та визнати спадкоємця ОСОБА_2 відсутнім на момент прийняття спадщини та таким, що не прийняв її.

-визнати за ним право на спадкування за законом повного масиву спадщини.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст. 175, 176, 177 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо. Також, від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується. Вже на стадії пред`явлення позову позивач повинен довести певне коло фактів, що мають процесуальне значення, мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Для забезпечення правильного і швидкого вирішення справи суд з урахуванням конкретних її обставин повинен вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та інших учасників процесу. Суду необхідно також встановити осіб, які можуть брати участь у справі.

Неправильне визначення фактів, які необхідно встановити для правильного вирішення спору, приводить до того, що не всі особи, прав яких безпосередньо стосуються вирішення спору, притягуються до участі у справі, що у свою чергу приводить до ухвалення незаконних судових рішень.

За загальним правилом цивільного процесуального законодавства України на позивача покладено обов`язок визначати учасників справи відповідачів, співвідповідачів, третіх осіб.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Суд не вправі за своєю ініціативою залучати відповідача чи співвідповідача.

Таким чином, визначення коло відповідачів у справах загального позовного провадження є правом позивача, а встановлення належності сторін у справі є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 у нього є рідний молодший брат ОСОБА_2 , 1988 р.н. який на момент смерті його брата ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 зареєстрований за адресою спадщини та прийняв спадщину за фактом спільного проживання з померлим.

Разом з цим, до участі у справі не залучено ОСОБА_2 , 1988 р.н., проте, одна з позовних вимог позивач передбачає фактичне позбавлення останнього права власності на спадкове майно, тому безпосередньо може вплинути на його права та обов`язки.

Крім того, Позивачем заявлено дві позовні вимоги вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі - 3028 гривень.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Отже, враховуючи викладене, позивач при зверненні до суду мав сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (1211,20 х 2). Натомість позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене наявні підстави для залишення заяви без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України, про що повідомити позивача, надавши строк для усунення вищезазначеного недоліку позовної заяви та надання доказів сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 175, 185, 293 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріусу Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського Сергія Івановича про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання спадкоємця відсутнім, а також визнання права власності на спадщину за законом в повному обсязі, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків заяви не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://vd.dp.court.gov.ua/sud0406/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Кожевник