Унікальний номер справи 363/1367/24
Головуючий у суді першої інстанції М.Б. Баличева
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

02 грудня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання: Комар Л.А.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», подану представником Бойко Оленою Сергіївною

нарішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2024 року, ухваленеу складі судді М.Б. Баличевої в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області,

в с т а н о в и в :

19.03.2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість за Заявою-договором № 002/11995998-SP від 08.10.2021, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 28.02.2024 становить 126 060,09 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 49 994,89 грн; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 76 065,20 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву № 903486 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Згідно з п. 1.2.2 Заяви № 1015407 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» відповідач просив надати банківські та фінансові послуги, зокрема відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті. Позичальнику було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000,00 грн. Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 0,01 %. Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах. Як наслідок, станом на 28.02.2024 р. заборгованість за Заявою - договором № 002/11995998-SP від 08.10.2021 р. (кредитна заборгованість), становить 126 060,09 грн. в т.ч. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49994,89 грн.; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) - 76065,20 грн. На підставі викладеного, позивач змушений був звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2024 року позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою-договором № 002/11995998-SP від 08.10.2021 року, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Заявою-договором № 002/11995998-SP від 08.10.2021 у розмірі 49994, 89 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» витрати по сплаті судового збору 1200,90 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», через свого представника Бойко О.С. подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить банк рішення суду у частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками у розмірі 76065,20 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що в п. 2 Заяви № 903486 від 08.10.2021 ОСОБА_1 підтверджує, що перед підписанням ознайомився з публічною пропозицією разом з додатками, в тому числі але не виключно, тарифами, що розміщені на сайті банку http://tascombank.ua/ та Лендинговій сторінці http:sportbank.ua/ посилання на примірник якої, разом з додатками отримав і з якою повністю згоден, зміст розуміє, положення якої зобов`язувався неухильно дотримуватися. Також перед підписанням підтвердив, що проект цієї заяви Публічна пропозиція були йому надані банком та підписані ним Заява та Публічна пропозиція відповідають проектам.

Відповідно до розділу 8 Публічної пропозиції відповідач погоджується, підтверджує та розуміє, що погашення кредитного ліміту передбачає обов`язковий щомісячний платіж, який складається з частки від суми поточної заборгованості, процентів за користування Овердрафтом та комісій за обслуговування заборгованості станом на останній робочий день місяця на умовах Тарифів банку без встановлення графіку платежів.

На думку банка посилання на практику Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 є необґрунтованим, оскільки спір виник між іншими сторонами, а відтак кожна фінансова установа має власні шаблони кредитних договорів та документів, на підставі яких видаються кредитні кошти.

Заяву № 903486 було укладено у належній (письмовій) формі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним оскільки банком реально було надані послуги згідно з заявою та договором, було реально відкрито поточний рахунок з спеціальним платіжним засобом, оформлено банківську платіжну картку, на яку були зараховані кошти на картрахунок та в подальшому відповідач користувався платіжною карткою шляхом зняття коштів з рахунку/картки, а отже не було допущено порушень вимог ст. 303 ЦК України.

В свою чергу, в заяві-анкеті № 903486 від 08.10.2024 наявна домовленість сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. Зокрема, це передбачено в п. 1.2.3 цієї заяви, в якій вказано, встановити ліміт кредитного рахунку в межах максимальної суми кредитування рахунку, що встановлений в тарифах та складає 100 000 грн., з урахуванням умов визначених в Публічній пропозиції та тут: Тарифи, розмір процентної ставки, що передбачений для послуги кредитування рахунку та встановлені в тарифах.

Таким чином, позичальник був ознайомлений та погодився зі змістом заяви-анкети щодо приєднання до Публічної позиції, умовами отримання та повернення кредитних коштів та повністю з ними згоден. Своїм підписом на документах споживач підтвердив факт про надання йому повної інформації про умови кредитування та вчинив дії на отримання кредитних коштів, фактично їх отримав, а також здійснював погашення кредитної заборгованості на погоджених сторонами умовах протягом тривалого періоду, а волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що ні в тексті позовної заяви, ні в тексті розрахунку, розміру заборгованості позивачем не було вказано розміру процентної ставки, що застосовувалась при розрахунку (визначенні) розміру відсотків, які на думку позивача має сплатити йому відповідач.

На думку відповідача, позивачем під час розгляду справи, не було належним чином обґрунтовано (підтверджено) розмір вимог до відповідача в частині стягнення з останнього заборгованості по відсотках у розмірі 76 065, 20 грн. Отже, відсутні підстави для стягнення відсотків, нарахованих в розмірі встановленому тарифами та умовами обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» про розгляд справи повідомлявся належним чином, явку свого представника на розгляд справ в суді апеляційної інстанції не уповноважував.

Відповідач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, через підсистему «Електронний суд», свого представника на розгляд справи в суді апеляційної інстанції не уповноважував. Будь - яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до апеляційного суду від відповідача не надходило.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, відповідача ОСОБА_1 , з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду. Судове рішення 27.11.2024 не виготовлялось та не проголошувалось.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Убачається, що рішення суду першої інстанції позивачем фактично оскаржується в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, нарахованими за користування кредитними коштами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що подана Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції в частині оскарження не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, відмовляючи Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» у стягненні заборгованості за відсотками, суд виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю публічну позицію розумів відповідач та ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву про приєднання, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитним коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Судом зазначено, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони в повній мірі відповідають зібраним по справі доказам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.У разіякщо зміст правочину зафіксованийу кількох документах,змісттакогоправочину також може бути зафіксовано шляхом посиланняводному зцихдокументівна іншідокументи,якщоіншене передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦКУкраїни).

Судом встановлено, що 08.10.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» і ОСОБА_1 було підписано заяву № 903486 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору № 002/11995998-SP від 08.10.2021 про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проекту «Sportbank». (а.с. 7-13).

Підписанням заяви відповідач визнав, що всі правочини при здійсненні електронної взаємодії з банком через мобільний додаток можуть вчинятися ним з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та аналогу печатку банку та позичальником з використанням удосконаленого електронного підпису.

Позичальник прийняв додаткові умови Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що вказано у п. 3 Заяви.

До Анкети-заяви позивачем надано копію Витягу з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (15-24).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованості, станом на 28.02.2024 заборгованість ОСОБА_1 перед Банком становить 126 060,09 грн. (а.с.25), у тому числі заборгованість за тілом кредиту складає 49 994,89 грн., заборгованість за процентам складає 76 065,20 грн.

У обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідно до заяви № 903486 про приєднання до Публічної позиції АТ «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_1 підтвердив, що приймає (акцептує) всі умови публічної позиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, в т. ч, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку www.tascombanc.com.ua посилання на примірники якої, разом з додатками відповідач отримав в мобільному додатку «Sportbank».

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

На підставі заяви-анкети № 903486 був укладений кредитний договір № 002/11995998-SPпро відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки в межах проекту «Sportbank», який підписаний відповідачем, а тому, наявність підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідач підтвердив, що перед підписанням ознайомився із Публічною пропозицією разом з додатками, в тому числі, але не виключно Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, що розміщені на сайті Банкуhttp://tascombank.ua/та Лендиговій сторінціhttp://sportbank.ua/посилання на примірник якої повністю був згоден, зміст розумів, положення якої зобов`язувався неухильно дотримуватись, а також підтвердив, що проект Заяви-анкети та Публічна пропозиція були надані йому Банком.

Проте, підписана сторонами заява-анкета № 903486 не містить всіх істотних умов, а саме сплати відсотків за користування наданим кредитними коштами, їх розмір та порядок нарахування.

За ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання.

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із наданих позивачем доказів тільки заява-анкета містить підпис відповідача. Водночас, ця заява-анкета не містить відповідних істотних умов кредитного договору, а саме: розміру процентів за користування кредитом.

В матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку, з якої вбачається фактичне використання коштів (зняття; переказ) та їх повернення.

Надані АТ «ТАСКОМБАНК» умови публічної пропозиції (оферти) на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» і Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в Банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в документі про умови кредитування, який безпосередньо підписаний позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

У підписаній позичальником заяві анкеті не зазначено погодженого сторонами розміру відсотків за користування кредитними коштами.

Зазначене позбавляє суд можливості перевірити розрахунок заборгованості та дійти висновку про розмір заборгованості за відсотками.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків районного суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав, апеляційна скарга Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області в частині відмови банку у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за заявою-договором № 002/11995998-SP від 08.10.2021 залишенню без змін.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині вимог фактично не оскаржується, та відповідно, судом апеляційної інстанції не переглядається.

При цьому, враховуючи той факт, що за наслідками апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не ухвалюється судове рішення про задоволення позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції було відмовлено, то колегія суддів не вбачає підстав для покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», подану представником Бойко Оленою Сергіївною , залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2024 року в частині відмови Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за Заявою-договором № 002/11995998-SP від 08.10.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О. І. Шкоріна