Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1350/23
Провадження № 2/506/34/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2024 року селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Кресюна В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Окни цивільну справу за позовом Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за землю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у формі орендної плати, мотивуючи тим, що Окнянській селищній раді Подільського району на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0158 площею 0,2845 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідно із відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , на даній земельній ділянці розташована нежитлова будівля Красноокнянський завод продовольчих товарів. Частину даної будівлі, а саме 234.88 м2, займає об`єкт торгівлі магазин «Автозапчастини», який належить на праві приватної власності фізичній особі ОСОБА_2 . При цьому, набувши право власності на вказану будівлю ,останній протягом тривалого часу - більше 10 років - не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0158.

З часу оформлення права власності на нерухоме майно відповідач не сплачує плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим місцевий бюджет Окнянської селищної ради не отримує кошти у виді орендної плати, чим заподіюється шкода інтересам територіальної громади. При цьому знаходження майна відповідача на земельній ділянці позивача унеможливлює розпорядженням останньою з метою отримання доходу та наповнення бюджету.

Відповідач неодноразово запрошувався до Окнянської селищної ради для досудового врегулювання спірних правовідносин ,але останній не з`являвся та будь-яких документів не надав.

Так як відповідач ОСОБА_2 без достатньої правової підстави ,знаючи про необхідність укладення договору та сплати орендної плати ,зберіг у себе майно у вигляді орендної плати, яка на думку позивача, підлягає стягненню з відповідача, позивачем проведено розрахунок безпідставно збережених коштів за використання вказаної земельної ділянки і їх розмір склав за 2020 рік 21371.07 грн, 2021 рік 21371,07 грн , 2022 рік - 24847.8 грн, 2023 рік - 32024.95 грн, а всього 102614,89 грн.

Тому , на підставі ст.ст. 1212-1214 ЦК України, позивач просив стягнути вказану суму з відповідача ,а також судовий збір.

Після перевірки місця реєстрації відповідача ухвалою від 10 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

21 лютого 2024 року підготовче провадження було закрито і справу було призначеного до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, доповнивши , що відповідно до додатку 59 Постанови КМУ « Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року №1051 класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) дана земельна ділянка віднесена до підрозділу 03.07 для будівництва з обслуговування будівель торгівлі. Згідно генерального плану та плану зонування населеного пункту селища Окни Подільського району Одеської області, затвердженого рішенням Окнянської селищної ради від 29 червня 2019 року №119-УІІ земельна ділянка розташована у функціональній зоні Г-6 ( торгівельна зона) . Щодо строків позовної давності, то представник позивача вважає, що вони можуть бути продовжені судом.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив застосувати позовну давність до позовних вимог щодо сплати коштів за 2020 рік. Крім того, відповідач припинив свою підприємницьку діяльність у 2020 році, закрив магазин і тому підстав для нарахування та стягнення коштів за користування земельною ділянкою як для об`єктів торгівлі немає. Більше того, право власності позивача на вказану земельну ділянку зареєстровано лише 30 жовтня 2023 року і тому ,на думку представника, у позивача з 01 листопада 2023 року могло виникнути право стягувати з відповідача кошти за користування земельною ділянкою, але не як за об`єкт торгівлі , а як за об`єкт землі промисловості.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 ЗК України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Так, відповідно до частини першої статті 120 ЗК України, ( в редакції , чинній на час останнього правочину відповідачем щодо нежитлової будівлі 22 грудня 2011 року ) , у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до частини четвертої наведеної норми у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно із частиною шостою статті 120 ЗК України укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

У цій справі державна реєстрація права власності відбулася 17 січня 2012 року.

Незважаючи на те, що нежитлові будівлі не можуть бути відокремлені від земельних ділянок, на яких вони розташовані, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельних ділянок, на яких воно розташовано, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням статті 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 122, статей 123, 124 ЗК України органи місцевого самоврядування передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

У силу статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності , відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником 25/100 нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 загальною площею 2332,8 кв.м. на підставі ряду договору купівлі-продажу та договорів дарування ( а.с. 25-29)

Вказане нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці площею 0,2845га, кадастровий номер :02:001:0158, державна реєстрація якої здійснена 30 жовтня 2023 року та яка є комунальною власністю територіальної громади Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області .

Оскільки відповідач не є власником земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, то єдиною формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Таким чином, ОСОБА_2 , як фактичний користувач частини земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року (справа 905/1680/20) в п. 7.10 зазначено, що «у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України».

Посилання представника відповідача на те, що він не перебуває на податковому обліку і магазин не працює , судом до уваги не приймаються, так як відповідно до додатку 59 Постанови КМУ « Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року №1051 класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) дана земельна ділянка віднесена до підрозділу 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі . Згідно генерального плану та плану зонування населеного пункту селища Окни Подільського району Одеської області ,затвердженого рішенням Окнянської селищної ради від 29 червня 2019 року №119-УІІ земельна ділянка розташована у функціональній зоні Г-6 ( торгівельна зона). Крім того ,враховуючи , що вказана нежитлова будівля розташована у центральній частині селища , загальновідомою та доступною є інформація про функціонування вказаного магазину і у разі неналежного оформлення роботи вказаного об`єкту торгівлі позивач не обмежений у праві звернення до податкових та правоохоронних органів для перевірки інформації, вказаної представником відповідача.

Разом з тим , суд погоджується з позицією представника відповідача , що право на стягнення коштів з відповідача у позивача виникло з моменту реєстрації права власності Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці.

Так, згідно з частинами 1-4 статті 79-1 ЗК України , формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.01.2019 року у справі №922/536/18, з якою погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.09.2019 року у справі №922/393/18.

Тому саме з моменту реєстрації вказаної земельної ділянки у позивача виникло право на отримання плати за користування нею , тобто за 1 день та два місяця 2023 року.

Що стосується розрахунку , то відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки станом на 01.01.2023 року складає 1947.80 грн (а.с. 23)

Відповідно до розрахунку розміру орендної плати, орендна плата станом на 01.01.2023 року складає 32024.95 грн , виходячи із площі 234.88 кв. м., нормативної грошової оцінки землі та 7 % розміру орендної плати від нормативної грошової оцінки землі /а.с.19/.

Разом з тим, суд не може погодитися із вказаним розміром площі земельної ділянки , якою користується відповідач.

Так , позивачем зазначена площа - 234.88 кв., при цьому вказано , що розміри ділянки такі: довжина однієї сторони 37.52 м , другої 37.50 м; ширина верхньої частини - 6,26 м, ширина нижньої частини 6.46 м. Таким чином , площа цієї земельної ділянки являє собою площу чотирикутника неправильної форми і застосування при обрахуванні такої площі формулу для обрахування площі прямокутника суперечить загальновідомим математичним формулам і тому посилання позивача на те, що таке обрахування відповідає знанням математики 4 класу, є, по меншій мірі, некоректним.

Разом з тим , при реєстрації права власності нежитлової будівлі була зазначена площа 2332,8 кв.м.

Крім того, на кадастровому плані земельної ділянки у розділі експлікація земельних угідь зазначено коди угідь, які відповідають вказаній земельній ділянці №1 ( площа 0,0229 га ) та №5 ( площа 0,0003 га ), що у сумі складає 0,0232 га ( а.с. 30).

Більше того , позивач у своїх поясненнях зазначає, що при обчисленні вказаної площі із застосуванням програмного забезпечення GIS 6 згідно автоматичного розрахункового методу площа становить 0,0232 га. (а.с. 183).

Таким чином , при нарахуванні орендної плати слід виходити саме із площі 232 кв.м.

Так , орендна плата за рік при площі 232 кв.м при нормативній грошовій оцінці землі 1947.80 грн та 7 % розміру орендної плати від нормативної грошової оцінки землі за рік складає 31632.27 грн, за місяць 2636,02 грн , за день 87,87 грн.

Таким чином , за 2 місяця 1 день орендна плата складає 5359.91 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

Виходячи із вищезазначеного , позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.

Так як позов задоволено частково на 5,22 % від заявлених вимог ,то судовий збір підлягає стягненню з відповідача саме у такому відсотку 140 грн 10 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за землю задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області (адреса місцезнаходження: вул.Незалежності, 2, смт.Окни Одеської області, ) безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати за землю у сумі 5359 грн 91 коп.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області судові витрати у сумі 140 грн 10 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2024 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко