Справа № 496/3077/24
Провадження № 2-о/496/104/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області (Біляївський відділ обслуговування громадян), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 10.11.1982 року, диплому серії НОМЕР_2 , виданого 21.06.1983 року Одеським технікумом залізничного транспорту (реєстраційний № НОМЕР_3 ), військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого 22.04.1992 року Полярненським міським воєнним комісаріатом Мурманської області, що видані на ім`я « ОСОБА_1 ».

Свою заяву обґрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біляївка Одеської області. В 1982 році він розпочав свою трудову діяльність, у зв`язку з чим 10.11.1982 року на його ім`я було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій його прізвище, ім`я та по батькові записано як « ОСОБА_2 ». До свого першого працевлаштування він закінчив Одеський технікум залізничного транспорту, здобувши кваліфікацію «техніка-механіка», що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 , виданим 21.06.1983 року (реєстраційний № НОМЕР_3 ), в якому його прізвище, ім`я та по батькові також записано як « ОСОБА_2 ». 22.04.1992 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я було видано військовий квиток серії НОМЕР_4 , в якому його прізвище, ім`я та по батькові записано як « ОСОБА_2 ». У зв`язку з тим, що на момент розпаду ОСОБА_3 і утворення України, як самостійної, незалежної держави, він проживав на території Російської Федерації, то і відповідно отримав російське громадянство, хоча перебував на території РФ тимчасово. Станом на теперішній час він перебуває на території України на підставі посвідки на постійне проживання № НОМЕР_5 , виданої 27.08.2020 року на ім`я « ОСОБА_1 » (термін дії до 26.08.2030 року). Зараз, коли він досяг пенсійного віку і постало питання про нарахування та обчислення пенсії за віком у відділенні Пенсійного фонду України йому вказали на зазначені розбіжності в записах його особистих даних, що унеможливлює нарахування йому пенсії, у зв`язку з чим він змушений звернутись із даною заявою до суду.

Заявник в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області (Біляївський відділ обслуговування громадян) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги заяву заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2024 року заявник звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: паспорт, ідентифікаційний код, трудову книжку, військовий квиток, диплом про навчання.

Рішенням № 25 від 05.02.2024 року ГУ ПФУ в Полтавській області заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законом порядку. При цьому зазначено, що до загального страхового стажу заявнику не враховано період навчання, згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 21.06.1983 року, військову строкову службу, згідно з військовим квитком НОМЕР_4 від 22.04.1992 року, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 10.11.1982 року, оскільки у вказаних документах зазначено по батькові « ОСОБА_4 », а в документі, що посвідчує особу, по батькові не зазначено (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області 18.10.1999 року, прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено « ОСОБА_2 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (а.с. 10).

Відповідно до копій диплому серії НОМЕР_2 від 21.06.1983 року, трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.11.1982 року та військового квитка серії НОМЕР_4 від 22.04.1992 року дані про особу заявника записані як « ОСОБА_2 » (на російській мові « ОСОБА_5 ») (а.с. 13, 8, 11-12).

Водночас, як вбачається з копій посвідки на постійне проживання № НОМЕР_5 від 27.08.2020 року, довідки про реєстрацію місця проживання особи № 09-21/784 від 10.09.2020 року та картки платника податків від 28.06.2023 року, у вказаних документах зазначено лише прізвище та ім`я заявника ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 6, 7). Ця обставина стала підставою для відмови заявнику у підтвердженні певних періодів його трудового стажу та винесення органами пенсійного фонду рішення про відмову у призначення йому пенсії за віком.

Разом з тим, суд вважає, що надані заявником та досліджені судом письмові докази у своїй сукупності беззаперечно свідчать про те, що вказані вище диплом, трудова книжка та військовий квиток належать заявнику з огляду на таке.

Так, з копії трудової книжки серії НОМЕР_7 від 10.11.1982 року встановлено, що вона видана та заповнена російською мовою на ім`я « ОСОБА_5 » із зазначенням дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що збігається із датою народження заявника, зазначеною у документах, що посвідчують його особу, зокрема, посвідки на постійне проживання № НОМЕР_5 від 27.08.2020 року. Так само, військовий квиток серії НОМЕР_4 від 22.04.1992 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, виданий та заповнений російською мовою на ім`я « ОСОБА_5 » із зазначенням дати та місця народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 , г. Беляевка Одесской обл.» (мовою оригіналу), що відповідає відомостям, які містяться, зокрема, у свідоцтві про народження заявника.

Зазначені в трудовій книжці відомості про місце та період навчання ( ОСОБА_6 технікум, з 01.09.1979 р. по 01.08.1983 р.) збігається із записами у дипломі серії НОМЕР_2 від 21.06.1983 року, виданому на ім`я ОСОБА_1 . Так само, зазначений в трудовій книжці період несення заявником служби в лавах збройних сил (з 03.06.1983 по квітень 1992) збігається із записами у військовому квитку, виданому на ім`я « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу), а серія та номер документу на підставі якого внесено запис відповідає серії, номеру та даті видачі військового квитка, наданого заявником.

Додатковим підтвердженням належності заявнику вищевказаного диплому, трудової книжки та військового квитка, є наявні у нього їх оригінали.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Враховуючи доведеність заявлених вимог та зважаючи на те, що від встановлення судом факту належності заявнику диплома, трудової книжки та військового квитка залежить реалізація ним права на пенсійне забезпечення, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеської області (Біляївський відділ обслуговування громадян), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_5 , видана 27.08.2020 року, РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 10.11.1982 року, диплому серії НОМЕР_2 , виданого 21.06.1983 року Одеським технікумом залізничного транспорту ім. Ф.Е. Дзержинського (реєстраційний № 13737), військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого 22.04.1992 року Полярненським міським воєнним комісаріатом Мурманської області, що видані на ім`я « ОСОБА_1 ».

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення його повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення складено 02.10.2024 року.

Суддя Л.О. Пендюра