Провадження № 2/641/87/2024 Справа № 635/8546/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Надьон Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №1045-7250 від 08.02.2022 року у розмірі 122 760 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 18 000 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 104 760 грн., яка утворилася станом на 07.09.2023 року, а також судові витрати в розмірі 2147,20 грн.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався на те, що 08.02.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1045-7250. Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. У відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A685, для підписання кредитного договору №1045-7250 від 08.02.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 18 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 15 днів; знижена процентна ставка 2,00 % в день; стандартна процентна ставка 3,00 % в день. Зазначив, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1045-7250 від 08.02.2022 року шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. В подальшому відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 07.09.2023 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 122 760 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 18 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 104 760 грн..

У вказаній справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивач не довів факту укладання кредитного договору первісним кредитором з відповідачем на умовах вказаних в тексті електронної копії; не довів факту видачі кредиту та руху коштів, розміру заборгованості загального та по складовим; нараховані суми не відповідають законодавству України в тому числі ст. 1048 ЦК України та ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Зокрема зазначив, що кредитний договір не був укладений ні в якій формі оскільки відсутній підписаний обома сторонами у дату укладання оригінал; нанесення в копії тексту сукупності цифр та літер від імені позичальника як «одноразового ідентифікатор» не свідчить про його підписання конкретною особою у такій редакції, а отже за відсутності оригіналу кредитного договору неможливо встановити достовірно його істотні умови, у тому числі розміри процентної ставки, строк нарахування відсотків. Зазначив, що надані позивачем електронні копії електронних доказів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, оскільки не можна перевірити достовірність та незмінність змісту. Також вказав, що умови про нарахування відсотків після закінчення строку кредитування відповідачем підписано та погоджено не було. В п. 2.3 копії Кредитного договору зазначено конкретний строк кредитування 14 днів і суму відсотків до сплати за цей період. Однак позивач просить стягнути відсотки за більший строк та у більшому розмірі. Позивач не надає доказів надання позивачу особистих (персональних) даних, проходження ідентифікації та створення особистого кабінету, обміну офертою і акцептом та інших обставин укладання договору, окрім припущень. Умови договору є несправедливими, зокрема з урахуванням положень ч. 2, п. 5, 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», особа не може приєднатись до умов договору з якими не ознайомлена. Крім того, позивач не довів перерахунок коштів відповідачу за цим кредитним договором так як надана довідка-розрахунок не є доказом наявності заборгованості, не належить до засобів доказування та не є первинним бухгалтерським документом. Зокрема позивачем не надано належних та допустимих доказів видачі позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано оригіналу кредитного договору, меморіальний ордер чи інший первинний бухгалтерський документ, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, виписки з рахунку за дату виплати коштів відповідачу, а надана копія листа-довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» не має відношення до даних правовідносин. Посилався також на те, що внутрішні Правила ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не підписані відповідачем та не підлягають застосуванню до даних правовідносин сторін. Відповідач не ознайомлений і ніколи не був ознайомлений з внутрішніми Правила ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Такі Правила, долучені до позову, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, якщо немає підпису позичальника принаймні про ознайомлення і погодження із ними у наданій суду редакції; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Правила знав і розумів позичальник у момент укладення договору, а також те, що Умови містили вказані пункти в момент його укладання, або що в подальшому такі Умови не змінювались фінансовою установою в односторонньому порядку. Позовні вимоги також є недоведеними з точки зору процесуального права, оскільки базуються на копіях документів а не на оригіналах. Відповідачем не погоджувалось жодного продовження визначеного строку кредитування понад 14 днів, чи інших його умов щодо збільшення витрат по кредиту порівняно з п. 2.3. Тому безпідставно продовжено нарахування договірних процентів, комісій та неустойки після завершення строку кредитування всупереч ч. 1 ст. 530, ст. 1048, 1050 ЦК України. Посилаючись на правові висновки ВП ВС (постанови від 05.04.2023 № 910/4518/16, від 04.07.2018 № 310/11534/13-ц) зазначив про неможливість одночасного стягнення процентів за користування кредитом та процентів як міри відповідальності, а тому вказав, що проценти за користування кредитом після закінчення 14-ти денного строку кредитування, які вже сплачені відповідачем у сумі 5400 грн. З 22.02.2022 нарахуванню та стягненню не підлягають. Зазначив, що вимоги позивача суперечать спеціальному законодавству про захист прав споживачів кредитних послуг в період карантину і воєнного стану. Зазначає, що останній день нарахування відсотків згідно п. 2.3 договору (14-тий день) 22.02.2022, проценти до вказаної дати повністю погашені в сумі 5400 грн. Зокрема Закон України «Про споживче кредитування» доповнено п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», який поширюється в тому числі і на кредити, визначені ч. 2 ст. 3 цього Закону, яким в період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця в якому завершується дія карантину споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення, зокрема від обов`язків сплачувати неустойку та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за кредитним договором. Також Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 13, яким заборонено підвищення процентної ставки за кредитним договором в період здійснення в Україні заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби. Подібне положення містить і п. 8.4 кредитного договору, яким позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця проценти від неповерненої суми кредиту в силу положень ст. 625 ЦК України, неустойку, штраф, пеню, які виникли у зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання за договором під час дії карантину введеного Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211. Крім того п. 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з 15.03.2022 відповідні положення прийнято і в період дії воєнного стану, який введений Указом Президента від 24.02.2022 з цього ж дня. Зокрема заборонено збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України. Таким чином, на думку відповідача, в період карантину та воєнного стану позивач не мав права підвищувати фіксовану відсоткову ставку з 2% річних до 3 % річних на день. Разом з відзивом відповідачем подано до суду клопотання про витребування доказів, надання оригіналів для огляду та виключення копії з числа доказів в справі, перевірку судом оригіналів електронних доказів та виключення копії з числа доказів у справі.

Ухвалою суду клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у ТОВ «Укр Кредит Фінанс» первинний бухгалтерський документ щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» по Договору про відкриття кредитної лінії № 1045-7250 від 08.02.2022 року на користь ОСОБА_1 .. В іншій частині клопотання відмовлено.

11.07.2024 року на виконання ухвали суду надійшла заява представника позивача, згідно якої зазначив, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку ОСОБА_1 є неможливим. Зазначив, що на підтвердження факту перерахування коштів відповідачу, позивачем було надано довідку ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 3236 від 15.09.2023 про перерахування коштів, в якій міститься інформація про перерахування коштів не тільки відповідачу за договором № 1045-7250 від 08.02.2022 р., але й за іншими договорами. Звернув увагу, що позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10.06.2020 р. та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29.04.2023 р.), видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 18 000 грн. на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 15.09.2023 року про успішне перерахування платежу на карту отримувача, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. У зв`язку з вищенаведеним, вважає лист (довідка) ТОВ «ФК «Контрактовий дім», яка міститься в матеріалах справи, належним доказом перерахування грошових коштів за кредитним договором.

Разом з цим, представником позивача подано клопотання про витребування у АТ «Універсал банк» у порядку ст. 84 ЦПК України інформації щодо власника банківської картки № НОМЕР_1 , на яку 08.02.2022 року було перераховано кредитні кошти за кредитним договором №1045-7250 від 08.02.2022 року в сумі 18 000 грн. (ID транзакція: ) із зазначенням Прізвища, ім`я, по-батькові; РНОКПП та адреси реєстрації; витребувати у АТ «Універсал Банк» виписку рахунку ОСОБА_1 щодо надходження коштів у сумі 18 000 грн. (ID транзакція: ) на банківську картку № НОМЕР_1 , яке було задоволено судом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву згідно якої просив проводити судове засідання без його участі, підтримує позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно поданого відзиву, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зважаючи на те, що сторони скористались своїм правом та подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, суд відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України на підставі наявних в суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, підтверджується доказами, поданими стороною позивача, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи НОМЕР_2 від 01.08.2013, видане Національним банком України.

08.02.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1045-7250.

Цей Договір разом із Правилами складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови Договору та надання кредиту з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно до п.п.2.2, 2.3 якого сторони погодили, що кредитодавець відкрив для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Дата видачі кредиту 08.02.2022 року, останній календарний день першого базового періоду 22.02.2022 року, сума кредиту 18 000 грн., нараховані проценти за користування кредитом 5 400 грн., разом до сплати 23 400 грн..

Згідно з п. 2.4 кредитного договору мета відкриття кредитної лінії - для задоволення особистих потреб позичальника.

Відповідно до п. 3.1 цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Як убачається зі змісту п.п. 3.10, 3.11 договору укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи, підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентним за вчиненням документам у письмовій формі, підписаним власноручно. Сторони також узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір в особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу.

Відповідно до п.п.4.2, 4.3 договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Плата за видачу кредиту передбачена в формі процентів, тип процентної ставки фіксована.

Згідно з п.п.4.4, 4.6 договору базовий період складає 15 календарних днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за такою ставкою: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 4.8 кредитного договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 05.12.2022 року. Строк Договору є рівним строку кредитування. Продовження строку кредитування або строку дії договору в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.

Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 180 000 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4. 10).

На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А685, для підписання Договору №1045-7250 від 08.02.2022 року.

До договору про відкриття кредитної лінії №1045-7250 від 08.02.2022 року, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 позивач долучив Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1045-7250 відповідно до Методики НБУ.

Згідно із довідкою про перерахування суми кредиту №1045-7250 від 08.02.2022 року, ОСОБА_1 за допомогою системи EasyPay на підставі кредитного договору №1045-7250 від 08.02.2022 року видано 08.02.2022 року кредитні кошти на суму 18 000 грн..

Згідно з довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надано кошти в позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, станом на 07.09.2024 року загальна заборгованість за кредитом №1045-7250 від 08.02.2024 року становить 122 760 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 18 000 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 104 760 грн..

За змістом ст.12,13,81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

У відповідності до вимог ст.6, ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626,ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правилами ч. 1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

За приписом ст.3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1045-7250 від 08.02.2022 року. Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 11 договору - реквізити сторін.

Кредитний договір у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є: використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A685 для підписання кредитного договору № 1045-7250 від 08.02.2022 року.

Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідач підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами договору.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами відбулося укладення кредитного договору у передбачений законом спосіб, а тому суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності доказів укладення кредитного договору.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази на паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до частин 1,2 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

З наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина 3 статті 100 ЦПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини 2 статті 76 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх вимог надав суду електронні докази у паперовому вигляді, завіривши їх належним чином, відповідність їх оригіналу не викликає сумнівів.

У ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» закріплено, що копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

З огляду на наведені законодавчі положення подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим (постанова Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 922/51/20).

За умовами ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього.

Натомість, заперечуючи наданий позивачем договір про надання кредиту, відповідач, не оспорюючи факт його укладення, власного примірнику, який міг би бути предметом дослідження у суді, не надав та не навів жодних підстав сумніватися в його достовірності.

Не є порушенням норм процесуального права не дослідження оригіналу електронних доказів за наявності в матеріалах справи паперових копії цих доказів за відсутності обґрунтованих сумнів у їх відповідності оригіналу (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20).

Таким чином, надані стороною позивача докази (примірник Договору, Паспорту споживчого кредиту, правила надання споживчих кредитів, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення вартості кредиту для споживача) в паперовій формі суд визнає належними та допустимими. Тому клопотання відповідача про їх виключення при прийнятті рішення на підставі ч. 6 ст. 95, ч. 5 ст. 100 ЦПК України не підлягає до задоволення.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір № 1045-7250 від 08.02.2022 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про споживче кредитування», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Суд також відхиляє доводи відповідача щодо відсутності доказів переказу коштів саме відповідачу з огляду на таке.

Матеріали справи містять повідомлення АТ «Універсал Банк» відповідно до якого, банківська картка № НОМЕР_3 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 08.02.2022 року на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 надходили грошові кошти у сумі 18 000 грн.. Кошти зараховувались через платіжну систему.

Позивачем до позовної заяви долучено довідку ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 3236 від 15.09.2023 року, яка підтверджує факт перерахування грошових коштів ОСОБА_1 . У вказаному листі зазначено інформацію, зокрема, ID транзакцію , дату видачі08.02.2022 року, сума 18000 грн., номер договору №1045-7250, номер картки № НОМЕР_1 , яку вказав при заповненні анкети на отримання кредитних коштів відповідач.

Також як встановлено судом, відповідач здійснив часткову оплату на рахунок кредитора, загалом сплативши 22.02.2022 року 5400 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості за Кредитним договором.

Ці обставини свідчать про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним, як умов кредитного договору, так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед Позивачем.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу (відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду), що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020.

Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що позивач здійснював нарахування відсотків після закінчення строку кредитування, та вимоги позивача суперечать спеціальному законодавству про захист прав споживачів в період карантину і воєнного стану, оскільки таке спростовується встановленими судом обставинами. В п. 4.8 Договору зазначений строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, а не 14 днів, як це зазначає відповідач. При цьому в п. 2.3 Договору вказана рекомендація здійснити повне погашення кредиту в межах базового періоду строку кредитування, який згідно п. 4.4 договору становить 14 календарних днів. Згідно п. 4.3 договору вказано, що тип процентної ставки фіксована, за п. 4.6 договору нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 3,00%, при цьому допускається застосування пільгової чи зниженої процентних ставок, однак в межах програми лояльності, як знижка може бути надана пільгова чи знижена процентні ставки. Тобто судом не вбачається факту того, що позивач збільшував процентну ставку за кредитним договором в період карантину чи воєнного стану, оскільки первинно така і була встановлена в розмірі 3 % річних за день.

Також суд не бере до уваги покликання відповідача про те, що відповідач нараховував проценти після закінчення строку кредитування, так як з досліджених доказів вбачається, що проценти нараховувались в межах узгодженого 300 денного строку кредитування та такі не є ні процентами нарахованими як міра цивільно-правової відповідальності згідно ст. 625 ЦК України ні штрафними санкціями у виді неустойки, а є платою за користування чужими грошима. На указані правовідносини п. 6 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не поширюється.

За встановлених судом обставин, матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» по стягненню заборгованості по кредитному договору № 1045-7250, а тому позовні вимоги позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 122 769 грн. ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.

Положеннями ст.610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст.611ЦК України визначає.

За змістом ч. 1ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Підписавши договір, відповідач підтвердив те, що до укладення договору ознайомився з текстом договору та Правилами, отримав всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння суті послуги та погодився із умовами кредитного договору, в тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, був обізнаний про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту.

Також суд звертає увагу не те, що враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.

Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч. 1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши надані докази, доходить висновку, що знаходить своє підтвердження обставина наявності у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості за кредитним договором №1045-7250 від 08.02.2022 року. Відтак, оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст.4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273,354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1045-7250 від 08 лютого 2022 року в сумі 122 760 (сто двадцять дві тисячі сімсот шістдесят) грн. та судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , адреса місцезнаходження м. Київ, б-р Лесі України, буд. 26, оф. 407.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2024 року.

Суддя І.В.Зелінська