печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Остапчук Т.В. при секретарі Гаманюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якій заявник просить встановити той факт, факт народження мого батька ОСОБА_2 , українця народженого « ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року відкрито провадження в порядку окремого провадження. В обґрунтування заяви сторона заявника зазначає, що ОСОБА_3 , за національністю українка, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. москва (російська федерація) про що в Книзі реєстрації актів про народження 19 травня 1973 здійснено запис №1777. Батьком заявниці є: ОСОБА_2 , за національністю українець та ОСОБА_4 , за національністю українка. Вказані факти національної належності, родинних відносин та зміни мого дівочого прізвища посвідчуються Свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 ІІІ - НОМЕР_2 від 16.06.1989 р. та Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 09.11.2016 року. Мій батько, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, про що Відділом ЗАЦС м. Запоріжжя 01.03.1937 року було зроблено Запис акту про народження №978, що підтверджується Архівним витягом наданим Державним архівом Запорізької області №05-07/Ш-257 від 15.02.2023 року. Місто Запоріжжя на момент народження мого батька входило у склад Української Соціалістичної Радянської Республіки, та знаходилося на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». 07.03.2019 року, я ОСОБА_1 , отримала Дозвіл на імміграцію в Україну №91/1. Дозвіл на імміграцію був наданий мені на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», а саме як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням. 09.10.2019 року, я ОСОБА_1 , отримала Посвідку на постійне проживання за № НОМЕР_4 та починаючи з моменту отримання Дозволу на імміграцію постійно проживаю в Україні за адресом: АДРЕСА_1 . Рішення про скасування посвідки на постійне проживання та дозволу на імміграцію не приймалося. З метою оформлення громадянства України за територіальним походженням, я, ОСОБА_1 , зверталася до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві. ГУДМС України у м. Києві мені було повідомлено про необхідність надання рішення суду щодо встановлення факту народження мого батька на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Тобто, в наданих матеріалах відсутні документи, які надають можливість заявнику встановити факт народження родича на території України та отримати громадянство України за територіальним походженням, у зв`язку з чим відсутні підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність та просила задовольнити з підстав викладених в ньому. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. За положеннями ч. 1 ст. 293 ЦК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що ОСОБА_5 , є батьком заявниці ОСОБА_3 , що підтверджують відомості в Книзі реєстрації актів про народження 19 травня 1973 року здійснено запис №1777. Як вбачається із змісту заяви, заявник просить встановити факт народження її тата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжя, про що Відділом ЗАЦС м. Запоріжжя 01.03.1937 року було зроблено Запис акту про народження №978, що підтверджується Архівним витягом наданим, що обумовлено необхідністю для набуття заявником громадянства України за територіальним походженням. Стаття 4 Конституції України визначає, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року №2235- III. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 року №215 (в редакції від 27.06.2006 року №588/2006). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного - проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Пунктом 28 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду (п. 44 Порядку). Заявник зазначила, що її батько ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, про що було зроблено Запис акту про народження №978, однак з матеріалів справи не вбачається протягом якого періоду перебував на території Запорізької області, не надано доказів живий батько чи ні, для уточнення більш детальної інформації. Однак рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а сторона заявника не вчинила жодних заходів для з`ясування більш конкретних обставин, які б вплинули на виявлення, навіть за ініціативою суду у разі неможливості їх одержання заявником, додаткових, прямих чи опосередкованих, доказів, які у їх сукупності свідчили б на користь заявленого факту та дослідження яких давало б підставу його достовірного встановлення. Таким чином, в наданих матеріалах відсутні документи, які надають можливість встановити факт народження батька заявника саме на території України для подальшого отримання громадянства України за територіальним походженням. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Зокрема, доказами у цьому випадку можуть слугувати довідки органів місцевого самоврядування, картки прописки, інші документи, в яких чітко зазначений період проживання на території України, а також показання свідків. В судовому порядку встановлюються саме ті фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистий чи майнових прав фізичної особи, а заявник не має можливості в позасудовому порядку одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Разом з тим, заявником не викладено достатніх обставин та не надано доказів вважати, що за викладених ним обставин можливо встановити факт, що має юридичне значення. Отже, твердження заявника відносно того, що надані ним документи є достатніми для можливості підтвердити факт, що батько - ОСОБА_2 , народився у Запорізькій області, яка на цей момент входила до складу УРСР, не підтверджені викладенням правових підстав та посиланням на належні докази для встановлення даного факту. Керуючись Законом України «Про громадянство України», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В.Остапчук