Справа № 211/6756/23
Провадження № 2/211/925/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та просила суд у порядку розподілу майна, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності: 1) визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на автомобіль КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 , 2) стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 в розмірі 138200,00 грн. та судові витрати 1382,00 грн. Оскільки указане майно було придбано у період шлюбу, на підставі статей 60, 61, 69, 70 СК України просить суд розділити майно, що являється об`єктом спільної власності подружжя, та стягнути з відповідача на її користь вартість 1/ 2 частини автомобіля.

Ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.12.2023 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на автомобіль КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_5 державний номер НОМЕР_6 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 21.02.2024 року по справі призначено автотоварознавчу експертизу автомобіля КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_5 державний номер НОМЕР_6 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, пояснила відповідно змісту позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що дружина була в декретній відпустці, тому всі гроші на авто були його, вона знаходилася на повному його забезпеченні. Дитина його.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, сторони з 25.07.2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано рішенням суду від 30 жовтня 2023 року, справа № 211/5776/23. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За час шлюбу, а саме 23 липня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу сторонами був придбаний автомобіль КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_5 державний номер НОМЕР_6 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .

Згідно висновку експерта № 165/24 від 08.10.2024 вартість спірного автомобіля КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_5 державний номер НОМЕР_6 , станом на день проведення експертизи складає 211914,99 грн.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ізстаттею 60 Сімейного кодексу Українимайно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто,статтею 60 Сімейного кодексу Українивстановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першоїстатті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третястатті 368 ЦК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України(стаття 68 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина першастатті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина першастатті 70 СК України).

Враховуючи, що спірний автомобіль було придбано відповідачем 23 липня 2021 року за час шлюбу з позивачем, зазначений автомобіль належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`судам роз`яснено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, другастатті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченихЦК України(частина четвертастатті 71 СК України).

За положенням частин першої та другоїстатті 364 ЦК України, яка регулює правовідносини з виділу власником належної йому частки, що є у спільній частковій власності, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина другастатті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

За змістом статті 364 ЦК України власник, який бажає виділу своєї частки, може вимагати виділу такої частки в натурі, і лише у зв`язку з неможливістю такого виділу або заборони такого виділу відповідно до закону він має право на компенсацію, яку може вимагати на підставі цієї норми права.

Зазначена норма права регулює випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації належної йому частки та визнання за ними права власності на все майно.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, спірне рухоме майно слід визнати спільною сумісною власністю сторін у справі та в порядку спільного майна подружжя стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частку його вартості у розмірі 105957,50 грн. згідно висновку ескперта.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог частково, враховуючи встновок експерта. Крім того суд вважає, що оскільки спір між сторонами вирішено відпала потреба у арешті майна, тому арешт підлягає скасуванню.

Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - задовольнити частково.

У порядку розподілу майна, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності:

1) визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на автомобіль КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 ,

2) стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 в розмірі 105957 (сто п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1382 (одна тисяча триста вісімдесят дві) гривені 00 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 13.12.2023 року, а саме сксувати арешт накладений на автомобіль КІА RIO, 2014 року випуску, VIN код НОМЕР_5 державний номер НОМЕР_6 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.12.2024 року.

Суддя: Н. О. Сарат