Справа № 161/2034/24
Провадження № 2-др/161/129/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 листопада 2024 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Пахолюка А.М.,
при секретарі Корнійчук А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяви позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та збільшення розміру частки майна у спільному майні подружжя, поділ майна подружжя,-
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30 листопада 2024 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 задоволено частково.

Представник позивача подала заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у зазначеній цивільній справі, які складаються із витрат на правничу допомогу адвоката. Просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 15000 грн.

Представник відповідача також подала заяву про ухвалення додаткового рішення про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у зазначеній цивільній справі, які складаються із витрат на правничу допомогу адвоката. Просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 30000 грн.

До судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі документів.

Представник відповідача також подала заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі документів.

Суд вважає, що розгляд справи можливо провести без участі сторін по наявних матеріалах справи, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підставі вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України, з позивача та відповідача слід частково стягнути понесені останніми витрати на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що 14.06.2023 року позивач уклала договір №09-2023 про надання правничої допомоги з адвокатом Ходачинською Ю.Ю. відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується надати послуги клієнту за винагороду. За умовами договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, додаткової угоди №1 до договору, розмір понесених позивачем витрат становить фіксовану вартість послуг в розмірі 15000 грн. (а.с. 53-57, том 1).

Крім того, судом встановлено, що 27.02.2024 року відповідач уклав договір №21-24/02 та 08.03.2024 року договір №26-24/02 про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «МСМ і Партнери» відповідно до умов яких, адвокатське об`єднання зобов`язується надати послуги клієнту за винагороду. За умовами договору №21-24/02 від 27.02.2024 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 31.10.2024 року до даного договору, розмір понесених відповідачем витрат становить 15000 грн., та договору №26-24/02 від 08.03.2024 року про надання правової допомоги та акту приймання-передачі наданих послуг від 01.11.2024 року до даного договору, розмір понесених відповідачем витрат становить 15000 грн. (а.с. 80-84, том 2).

Щодо вартості наданих послуг адвокатом позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в розмірі 15000 грн., та адвокатом відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в загальному розмірі 30000 грн., слід зазначити наступне.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких, слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (висновки Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе задовольнити заяви позивача та відповідача, проте зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з кожного з нихдо 10000 грн.

При цьому, суд враховує принцип співмірності витрат на правничу допомогу адвокатата визначені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, а саме, складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатами Ходачинською Ю.Ю. та ОСОБА_4 документів, значення справи для сторін та публічний інтерес до справи.

Крім того, при зверненні до суду із первісним позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір згідно ціни позову (2122500 грн.) в максимальному розмірі 15140 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Разом з тим, при зверненні із зустрічним позовом відповідач ОСОБА_2 сплатив судовий збір згідно ціни позову (3706250 грн.) в розмірі 7083 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), що передбачено для подачі позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу.

Однак, судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2023 року, відтак, відповідачем мав бути сплачений судовий збір в максимальному розмірі за подання позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, тобто в розмірі 15140 грн.

Оскільки, відповідач ОСОБА_2 при зверненні із зустрічним позовом не в повній мірі сплатив судовий збір, то з нього в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 8057 грн. (15140 -7083).

Також, згідно п. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відтак, оскільки, первісний та зустрічний позов задоволено частково, витрати на правничу допомогу адвоката задоволенні в рівних частинах по 10000 грн. з позивача та відповідача, суд вважає, що сторін слід звільнити від обов`язку сплачувати одна одній судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Ухвалити додаткове рішення за заявами позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та збільшення розміру частки майна у спільному майні подружжя, поділ майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 8057 (вісім тисяч п`ятдесят сім) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Додаткове рішення в повному обсязі складено 29 листопада 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.