Справа № 523/7864/23
Провадження №2/523/1798/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Аліної С.С.

за участю секретаря судового засідання Могили А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.Позивач просить суд:

-стягнути з ОСОБА_2 на корисить ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 3803,48 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на корисить ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 300 000 гривень;

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12.04.2020року приблизно о 20.00 годин, відповідач, перебуваючи у компанії чоловіків на березі озера Кагул, на околиці с. Нагірне Ренійського району Одеської області на грунті неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_1 , в ході якої у нього виник умисел заподіяння потерпілому умисного тілесного ушкодження. Поизвач внаслідок бійки отримав закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, закритий перелом кісток носу зі зміщенням, закритий перелом щелепної дуги зліва, гематома обличчя.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розлідувань за №0000119 від 13.04.2020 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ухвали Болградського районного суду Одеської області від 27.01.2022 р. клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження за №0000119 від 13.04.2020 року, у зв`язку з закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності - задоволено.

Кримінальне провадження №0000119 від 13.04.2020 року відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ст.122 КК України закрито, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з порушенням строку тривалості досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України і направленням обвинувального акту до суду після його закінчення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.11.2022 р. апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області залишено без задоволення, а ухвалу Болградського райсуду Одеської обл. від 27.01.2022р., якою було закрито кримінальне провадження № 0000119 від 13.04.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України залишено без змін, тобто ухвала Болградського райсуду Одеської області від 27.01.2022р. набрала законної сили 09.11.2022р.

Позивач вказує, що внаслідок кримінального правопорушення, в результаті отриманих травм позивач тривалий час проходив стаціонарне і амбулаторне лікування, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю був позбавлений можливості забезпечувати сім`ю грошовими коштами, придбання медикаментів для його лікування теж позначились на фінансовому стані сім`ї, а тому позивач просить суд стягнути матеріальну шкоду в розмірі 3803, 48 гривень.

Водночас відповідач, вчиненими діями, спричинив моральну шкоду позивачу, яку позивач оцінює в розмірі 300 000 грн., з урахуванням розумності та з метою компенсації моральних та фізичних страждань у вигляді нестерпних головних болів, болю від закритого перелому носу, болю від гематоми обличчя. Крім того, дії відповідача призвели до переживань відповідачем постійного стресу і страху за стан свого здоров`я та його майбутнє.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 додає до позовної заяви: копію довідки медичної картки ОСОБА_1 № 4662/646, копії касових чеків, розрахункових квитанцій, копія листка непрацездатності серія АДН №443001 від 05.05.2020 р., роздруківки інформації про справу № 510/993/21, роздруківка з ЄДРСР ухвали Болградського районного суду Одеської області від 27.01.2022 р. та ухвали Одеського апеляційного суду від 09.11.2022 р.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 17 серпня 2023 року на 11 годин.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року закрито підготовче засідання та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 10.04.2024року на 11годину 30хвилин.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Фомін А. подав заяву до суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини не явки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.04.2020 року приблизно о 20.00 год., відповідач, перебуваючи у компанії чоловіків на березі озера Кагул, на околиці с. Нагірне Ренійського району Одеської області на грунті неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_1 , у ході якої у нього виник умисел заподіяння потерпілому умисного тілесного ушкодження. Поизвач внаслідок бійки отримав закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, закритий перелом кісток носу зі зміщенням, закритий перелом щелепної дуги зліва, гематома обличчя.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000119 від 13.04.2020 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Відповідно до ухвали Болградського районного суду Одеської області від 27.01.2022 р. клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження за №0000119 від 13.04.2020 року, у зв`язку з закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності - задоволено.

Кримінальне провадження №0000119 від 13.04.2020 року відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ст.122 КК України закрито, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з порушенням строку тривалості досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України і направленням обвинувального акту до суду після його закінчення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.11.2022 р. апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області залишено без задоволення, а ухвалу Болградського райсуду Одеської обл. від 27.01.2022р., якою було закрито кримінальне провадження № 0000119 від 13.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України залишено без змін, тобто ухвала Болградського райсуду Одеської області від 27.01.2022 набрала законної сили 09.11.2022р.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Підставою звернення до суду із даним позовом є посилання на те, що бездіяльністю працівників прокуратури позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.11.2022 р. апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області залишено без задоволення, а ухвалу Болградського райсуду Одеської обл. від 27.01.2022р., якою було закрито кримінального провадження № 0000119 від 13.04.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України залишено без змін (а.с. 95-99).

Таким чином, відповідно до змісту норм матеріального права щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов`язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов`язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв`язок, вина).

За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи, зокрема ОСОБА_2 , яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Необхідним є доведення, що саме протиправна поведінка є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи,- наслідком такої протиправної поведінки.

З матеріалів справи вбачається, що відсутня доведена протиправна поведінка ОСОБА_2 , враховуючи не встановлення вини ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 27.01.2022 р., а кримінальне провадження № 0000119 від 13.04.2020 - закрито.

З матеріалів справи не вбачається причино-наслідковий зв`язок між сваркою сторін 12.04.2020 року та розладу здоров`я ОСОБА_1 , в підтвердження якого надані чеки та квитанції, та дій саме відповідача.

В матеріалах справи відсутні експертні дослідження щодо встановлення матеріальної та моральної шкоди позивачу.

Отже, з позовної заяви не вбачається, що протиправна поведінка ОСОБА_2 призвела до майнової та моральної шкоди потерпілої сторони, ОСОБА_1 . Оскільки вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення не доведена.

Так, за статтями 1166, 1167 ЦК України:

-майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

-моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив медичне обстеження, лікування в КУ «Міська клінічна лікарня № 11», наявні довідки з лікарні та інша медична документація з приводу звернення до медичних установ (причина звернення травми та тілесні ушкодження).

Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Враховуючи, що судом на підставі наданих позивачем доказів не встановлений факт вчинення ОСОБА_2 протиправної поведінки, наслідком якої стало ушкодження здоров`я ОСОБА_1 підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні відтак позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не надав суду письмових доказів в обгрунтування позовних вимог.

Також, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Надаючи оцінку кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282, 353 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.10.2024 р.

Суддя Аліна С.С.