Справа № 758/8078/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 вересня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Серенкова Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2024 р. Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 36 370,65 грн.

Позов обґрунтований тим, що 24.02.2022р. по АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та «Peugeot 407» д.н.з. НОМЕР_2 . Водій транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 не дотримався безпечної швидкості руху, не обрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 407» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2022року відповідача визнано винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди. Також, відповідно до постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП через відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Цивільно-правова відповідальність при використанні керованого відповідачем транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ТДВ "СК "Альфа-Гарант" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.08.2021 р. №205541702.

01.09.2024р. власниця пошкодженого транспортного засобу «Peugeot 407» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернулась до позивача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП та із заявою про перерахування страхової виплати згідно Звіту незалежного оцінювача № 68/96.08.22 від 25.08.2022р.

Так, позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок потерпілої сторони в розмірі 36370,65 грн. Це підтверджується розрахунком страхового відшкодування, страховим актом та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування.

З огляду на те, що відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у страховика відповідно до положень абзацу "в" підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» виникло право на подання до нього регресного позову, як до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ухвалою суду від 04.07.2024р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Заяв та клопотань до суду не надходило.

А відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

20.08.2021р. між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» (страховиком) та ОСОБА_3 (страхувальником) було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, про що видано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 260 000 грн, франшиза - 0 грн, що підтверджується полісом №205541702 (а.с. 8).

24.02.2022р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «Peugeot 407» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 01.07.2022, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної ДТП та в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 130 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 23-24).

17.05.2022р. до страховика з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, звернулась потерпіла в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2 (а.с.9).

01.09.2024р. власниця пошкодженого транспортного засобу «Peugeot 407» д.н.з. НОМЕР_2 звернулась до позивача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про перерахування страхової виплати згідно звіту незалежного оцінювача № 68/96.08.22 від 25.08.2022р.

Страховик визнав дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого автомобіля страховим випадком, на виконання умов договору страхування у встановленому порядку та здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 36 370,65 грн, що підтверджується страховим актом №ЦВ/22/2211 від 18.08.2022, розрахунком страхового відшкодування та платіжним дорученням від 18.08.2022 № 30258 на суму 36 370,65 грн. (а.с.29, 30,31).

Так, відповідно до підпункту 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 Закону 1961-IV учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

За приписами абзацу в) підпункту 38.1 пункту 38.1 статті 38 Закону 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 6 статті 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва відповідача ОСОБА_1 визнано винним у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, позивач обґрунтовано звернувся з позовом відповідно до абзацу в) підпункту 38.1 пункту 38.1 статті 38 Закону 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» до водія ОСОБА_1 як винуватця ДТП з регресними вимогами про компенсацію страховій компанії понесених нею витрат на виплату страхового відшкодування потерпілій стороні у розмірі 36370,65 грн.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги ТДВ "СК "Альфа -Гарант" до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 36 370,65 грн.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

На підтвердження понесення втрат на правову допомогу позивач надав: договір про надання правничої допомоги б/н від 14 травня 2019 року, укладений з Адвокатським бюро «Грідін і Партери», платіжне доручення на суму 6 000 грн., завдання-дорученням, акт прийому - передачі наданої правничої допомоги, детальний розрахунк, опис робіт (наданих послуг). Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Втім, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.. На переконання суду такий розмір є розумним та справедливим розміром зазначених витрат, при тому, що частина витрат (як-то консультація щодо строків надання правової допомоги; з`ясування, чи мали місце події; аналіз та вивчення судової практики; визначення підсудності) не входить власне у поняття правничої допомоги в розумінні ЦПК України.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреси проживання: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ) витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 36370,65 грн., судовий збір в розмірі 3 028 грн., та 3000 грн. витрат на правову допомогу, а всього стягнути 42398,65 грн. (сорок дві тисячі триста дев`яносто вісім гривень 65 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. В. Войтенко