Справа № 466/7709/22 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В. В.
Провадження № 22-ц/811/1766/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою АТ «Таскомбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась цивільна справа №466/7709/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львові від 24 квітня 2024 року у задоволенні клопотання представника АТ «Таскомбанк» Пономаренка Олександра Володимировича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, а саме про скасування арешту, накладеного на двокімнатну квартиру 43,7кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило АТ «Таскомбанк».

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема покликається на те, що наявність незнятого арешту з квартири за адресою АДРЕСА_1 порушує право іпотекодержателя АТ «Таскомбанк».

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову.

У судове засідання 11 листопада 2024 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, а відтак за рахунок даного майна можна погасити як заборгованість іпотекодержателю, так і частково погасити заборгованість інших стягувачів, які не є заставодержателями.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилась справа №466/7709/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2023 ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 857 641,00 доларів США основного боргу, 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 639,28 доларів США, а всього 863 280,28 (вісімсот шістдесят три тисячі двісті вісімдесят доларів США двадцять вісім центів США); стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 12 405,00 (дванадцять тисячі чотириста п`ять гривня).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.06.2023 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

24 листопада 2022 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова було задоволено заяву представника Позивача про забезпечення позову.

Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_3 , а саме:

- земельну ділянку площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, розмір частки: 1.

- земельну ділянку площею 0,0872 га (кадастровий номер :08:001:0376), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1.

- господарську будівлю (А-1) загальною площею 122,20 кв. м., господарську будівлю навіс (Б1) загальною площею 27, 4 кв. м., убиральню (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розмір частки: 1.

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,2 кв. м., житлова площа 19,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1.

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 43,7 кв. м., житлова площа 33 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15555165, розмір частки: 1.

- нежилі приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 220 (літ. А), загальною площею 187,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, розмір частки: 1.

- усі наявні банківські рахунки ОСОБА_3 в межах суми заборгованості, що підлягає стягненню.

Заборонено суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна:

- земельна ділянка площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, розмір частки: 1.

- земельна ділянка площею 0,0872 га (кадастровий номер :08:001:0376), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1.

- господарську будівлю (А-1) загальною площею 122,20 кв. м., господарську будівлю навіс (Б1) загальною площею 27, 4 кв. м., убиральню (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розмір частки: 1.

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,2 кв. м., житлова площа 19,2 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, розмір частки: 1.

- квартиру, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 43,7 кв. м., житлова площа 33 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15555165, розмір частки: 1.

- нежилі приміщення з № 1 по № 8 (групи приміщень № 220 (літ. А), загальною площею 187,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, розмір частки: 1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.05.2023 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2022 року в частині накладення арешту на нежилі приміщення з №1 по №8 (групи приміщень №220) (літ. А), загальною площею: 187.9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2022 року в частині заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нежилих приміщень з №1 по №8 (групи приміщень №220) (літ. А), загальною площею: 187.9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2023 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2022 року в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, розмір частки: 1 та господарську будівлю (А-1) загальною площею 122,20 кв.м., господарську будівлю навіс (Б1) загальною площею 27, 4 кв.м., убиральню (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розмір частки: 1; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2022 року в частині заборони суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельної ділянки площею 0,05 га (кадастровий номер :06:004:1030), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215, розмір частки: 1 та господарської будівлі (А-1) загальною площею 122,20 кв.м., господарської будівлі навіс (Б1) загальною площею 27, 4 кв.м., убиральні (В), розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розмір частки: 1.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Європейський суд з прав людини також зазначає, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконані у приватного виконавця Онишкевича Р.І. перебуває виконавче провадження ВП №73400450 з примусового виконання виконавчого листа №466/7709/22, що виданий 06.07.2023 року, Шевченківським районним судом міста Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 857 641,00 доларів США основного боргу, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 5 639,28 доларів США, а всього 863 280,28 (вісімсот шістдесят три тисячі двісті вісімдесят доларів США двадцять вісім центів США).

В порядку забезпечення даного позову ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 24.11.2022 накладено арешт на майно боржника, в тому числі квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 239.

Дане провадження входить до складу зведеного виконавчого провадження ЗВП №73402940, що включає в себе три виконавчих провадження на загальну суму 2 277 776,38 USD.

В межах виконання зведеного виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника в тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 239.

Згідно даних ДРРПННМ згадана вище квартира передана в іпотеку ПАТ «Ві Ес Банк» на підставі іпотечного договору №240. виданого 31.01.2018 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняк І.Я.

У зв`язку з чим на адресу AT «Таскомбанк», як правонаступника ПАТ «Ві Ес Банк» направлено запит з проханням повідомити чи перебуває станом на сьогоднішній день в іпотеці AT «Таскомбанк», як правонаступника ПАТ «Ві Ес Банк» квартира за адресою АДРЕСА_1 , РНОНМ: 239 та в разі підтвердження такої інформації повідомити суму заборгованості боржника перед іпотекодержателем.

Згідно отриманого листа за підписом директора Департаменту проблемних активів від 05.09.2023 № 21511/70.2.1 заборгованість за кредитом становить:

49309,90 грн,- основного боргу;

478,13 грн,- строкової заборгованості за процентами;

7844,94 грн. - простроченої заборгованості за процентами.

Таким чином загальна сума заборгованості боржника перед AT «Таскомбанк» становить 57 632,97 грн.

Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, а відтак за рахунок даного майна можна погасити як заборгованість іпотекодержателю, так і частково погасити заборгованість інших стягувачів, які не є заставодержателями.

Як встановлено, та доказів протилежного судом не здобуто, обставини, з урахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову, продовжують існувати, потреба в забезпеченні позову на даний час не відпала, рішення суду не виконано, грошові кошти, зазначені у рішенні суду, позивачу не повернені.

Крім того, за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).

АТ «Таскомбанк» не є учасником справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, на забезпечення якого вжито заходи забезпечення позову.

З огляду на викладене, з урахуванням положень частини першої статті 158 ЦПК України, АТ «Таскомбанк» позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, оскільки для нього чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.1, 375, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу АТ «Таскомбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львові від 24 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25.11.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.