Номер провадження: 22-ц/813/2031/24
Справа № 501/3148/22
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

переглянувши справу №501/3148/22 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про зобов`язання роботодавця вчинити певні дії за апеляційною скаргою державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2023 року у складі судді Пушкарського Д.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 07 листопада 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що перебував у трудових відносинах з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ».

Наказом від 10 квітня 2017 року №182-к був звільнений по пункту 3 статті 40 КЗпП України. Звільнення оскаржив у судовому порядку. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року в справі №501/768/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року, скасовано Наказ від 10 квітня 2017 року №182-к про звільнення, поновлено на роботі на посаді начальника 2 терміналу порту, стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 квітня 2017 року по 12 червня 2018 року в сумі 201235,70 грн.

Наказом від 31 жовтня 2019 року №568/О-2 трудовий договір припинено по пункту 6 статті 36 КЗпП України. Звільнення оскаржив у судовому порядку. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 лютого 2021 року в справі №501/4356/19, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, скасовано Наказ від 31 жовтня 2019 року №568/О-2 про звільнення, поновлено на роботі на посаді начальника 2 терміналу порту, стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2019 року по 18 лютого 2021 року в сумі 216588,24 грн.

У виконавчому провадженні №56630646 в порядку примусового виконання рішення у справі №501/768/17 стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 квітня 2017 року по 12 червня 2018 року в сумі 201235,70 грн.; постановою головного державного виконавця від 20 липня 2018 року виконавче провадження №56630646 закінчено.

У виконавчому провадженні №64664400 в порядку примусового виконання рішення у справі №501/4356/19 стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2019 року по 18 лютого 2021 року в сумі 216588,24 грн.; постановою старшого державного виконавця від 11 березня 2021 року виконавче провадження №64664400 закінчено.

В порядку з`ясування інформації про свій страховий стаж звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, де з отриманої довідки встановив, що за періоди вимушеного прогулу з травня 2017 року до червня 2018 року включно та у період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно не відображені відомості ні про нараховану заробітну плату, ні про перерахований ЄСВ, що необхідні для визначення розміру страхового стажу та пенсії. ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» не нарахував та не сплатив єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку, передбаченому абзацом другим частини другої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-ІУ за судовими рішеннями в справах №501/768/17 та №501/4356/19 на суми стягнутого середнього заробітну за час вимушеного прогулу та не вніс персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду. Зазначені обставини призвели до зменшення страхового стажу на 29 місяців, який необхідний для призначення пенсії за віком. Такі дії ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» вважає незаконними.

Позивач ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» нарахувати, обчислити та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку, визначеному частиною другою статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 201235,70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно та на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 216588,24 грн. за період з листопада 2019 року до лютого 2021 року включно, стягнуті на користь ОСОБА_1 рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року у справі №501/768/17 та від 18 лютого 2021 року у справі №501/4356/19; відобразити ці суми в первинному бухгалтерському обліку та звітності, що подані до податкових органів, як заробітну плату із розбивкою по місяцях та внести персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду (т.1 а.с.1-18).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 22 листопада 2022 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.129-130).

Відповідач ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» позов не визнав, зазначивши у відзиві наступне. З квітня 2017 року, тобто майже 6 років, ОСОБА_1 фактично не працював на посаді начальника 2 терміналу та не виконував жодних посадових обов`язків, не приймав участі у виробничій діяльності підприємства.

Судовим рішенням у справі №501/768/17 у зв`язку із поновленням ОСОБА_1 на роботі на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. У виконавчому листі №501/768/17, що перебував на примусовому виконанні (виконавче провадження №56630646), вид стягнення не зазначено, вказано про стягнення грошових коштів в сумі 201235,70 грн. В рамках виконавчого провадження №56630646 грошові кошти списано з рахунків ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» та в подальшому перераховано державним виконавцем на рахунок ОСОБА_1 . Оскільки підприємство самостійно не здійснювало нарахування та виплату заробітної плати чи середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 червня 2018 року по 01 серпня 2018 року, грошові кошти було списано з рахунків підприємства в примусовому порядку без відома підприємства, то відсутні підстави для включення цих сум до звітності з ЄСВ та нарахування інших податків і зборів. Аналогічну інформацію було надано Податковій службі та Пенсійному фонду на запити в рамках розгляду заяв та скарг позивача.

Судовим рішенням у справі №501/4356/19 у зв`язку із поновленням ОСОБА_1 на роботі на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. У виконавчому листі №501/4356/19, що перебував на примусовому виконанні (виконавче провадження №65041088), вказано про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 206403,84 грн. В рамках виконавчого провадження №65041088 грошові кошти списано з рахунків ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» та в подальшому перераховано державним виконавцем на рахунок ОСОБА_1 . Оскільки підприємство самостійно не здійснювало нарахування та виплату заробітної плати чи середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2019 року по 18 лютого 2021 року, грошові кошти було списано з рахунків підприємства в примусовому порядку без відома підприємства, то відсутні підстави для включення цих сум до звітності з ЄСВ та нарахування інших податків і зборів. Аналогічну інформацію було надано Податковій службі та Пенсійному фонду на запити в рамках розгляду заяв та скарг позивача.

Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. В той же час діючим законодавством України передбачено порядок примусового виконання рішень судів, в тому числі, списання грошових коштів на користь стягувачів з рахунків боржника у примусовому порядку. В даному випадку грошові кошти за рішеннями судів стягнуто на користь позивача у примусовому порядку органом державної виконавчої служби. Жодних розрахунків між підприємством та позивачем з приводу виконання рішень судів не відбувалось, кошти було списано без відома підприємства з його рахунку в банківській установі. За таких обставин, ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» не є податковим агентом та страхувальником, оскільки не здійснювало обчислення, нарахування чи виплату доходу останньому. Примусове списання органом державної виконавчої служби коштів з рахунку підприємства на користь позивача не може бути віднесене до доходу позивача як доходу у вигляді заробітної плати, нарахованої (виплаченої) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту). Сума коштів, яка була стягнута в безспірному порядку, не може бути віднесена як фонд оплати праці та відповідно на неї не може бути нараховано єдиний соціальний внесок та утримано і сплачено інші обов`язкові податки та збори. Дана сума відображена по бухгалтерському обліку як сума погашення заборгованості на виконання рішення суду (т.1 а.с.134-139).

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, за змістом якої підтримано обґрунтування заявлених вимог (т.1 а.с.146-156).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2023 року позов задоволено; розподілені судові витрати (т.1 а.с.178-192).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення суду.

В апеляційній скарзі ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.198-209).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Грошові кошти за рішеннями судів списано органом державної виконавчої служби у примусовому порядку з рахунку підприємства в банківській установі. За таких обставин, підприємство не є податковим агентом та страхувальником, оскільки не здійснювало обчислення, нарахування чи виплату доходу позивачу. Примусове списання органом державної виконавчої служби коштів з рахунку підприємства на користь позивача не може бути віднесене до доходу позивача як доходу у вигляді заробітної плати, нарахованої (виплаченої) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту). Сума коштів, яка була стягнута в безспірному порядку, не може бути віднесена як фонд оплати праці та відповідно на неї не може бути нараховано єдиний соціальний внесок та утримано і сплачено інші обов`язкові податки та збори. Дана сума відображена по бухгалтерському обліку як сума погашення заборгованості на виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтував тими ж доводами, що й позов та відповідь на відзив (т.1 а.с.222-229).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року в справі №501/768/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2019 року, скасовано Наказ від 10 квітня 2017 року №182-к про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника 2 терміналу порту, стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 квітня 2017 року по 12 червня 2018 року в сумі 201235,70 грн.

У виконавчому провадженні №56630646 в порядку примусового виконання рішення у справі №501/768/17 стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 квітня 2017 року по 12 червня 2018 року в сумі 201235,70 грн.; постановою головного державного виконавця від 20 липня 2018 року виконавче провадження №56630646 закінчено.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 лютого 2021 року в справі №501/4356/19, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, скасовано Наказ від 31 жовтня 2019 року №568/О-2 про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника 2 терміналу порту, стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2019 року по 18 лютого 2021 року в сумі 216588,24 грн.

У виконавчому провадженні №64664400 в порядку примусового виконання рішення у справі №501/4356/19 стягнуто з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 листопада 2019 року по 18 лютого 2021 року в сумі 216588,24 грн.; постановою старшого державного виконавця від 11 березня 2021 року виконавче провадження №64664400 закінчено.

Грошові кошти сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що стягнуті судовими рішеннями, були в порядку примусового виконання органом державної виконавчої служби списані з банківських рахунків боржника ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» з послідуючим перерахуванням на рахунок стягувача ОСОБА_1 .

На суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу не нараховано та не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, персоніфіковані відомості про суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за періоди нарахування ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» як роботодавцем щодо ОСОБА_1 як застрахованої особи до Пенсійного фонду не подано.

Відповідно до пункту 1 статі 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 1 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок. Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

У пункті 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Положеннями статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 16 даного Закону застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

З довідки про індивідуальні відомості застрахованої особи, облік якої веде Пенсійний фонд України (довідка форми ОК-5, ОК-7) вбачається, що за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно та за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно не відображені відомості про стягнуті судовим рішенням суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не перераховано ЄСВ, що має наслідком зменшення страхового стажу ОСОБА_1 , необхідного для призначення пенсії за віком.

Актуальна судова практика Верховного Суду орієнтує на те, що якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана утримати і перерахувати податок із суми такого доходу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2021 року у справі №9901/407/19, постанова Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №752/20210/14-ц, від 15 квітня 2020 року у справі №127/3821/18, від 13 грудня 2018 року у справі №211/2214/16-ц, від 22 липня 2019 року у справі №813/80/14).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 визначила правову природу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказавши, що такий заробіток є заробітною платою, право на отримання якої виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію. Незаконне звільнення це незаконне припинення роботодавцем із працівником трудового договору в односторонньому порядку. У свою чергу, виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає у відновленні трудового договору, який раніше існував і був незаконно припинений. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, та є заробітною платою. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу має правову природу заробітної плати.

ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» як роботодавець ОСОБА_1 є платником єдиного внеску цієї застрахованої особи за період поновлення на роботі, з огляду на що зобов`язаний на виконання положень частини 2 статті 7 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нараховувати та сплачувати єдиний внесок за період травня 2017 року до червня 2018 року включно та з листопада 2019 року до лютого 2021 року включно. виходячи із сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що стягнуті судовими рішеннями при поновленні ОСОБА_1 на роботі.

Посилання на відсутність обов`язку здійснити нарахування та сплату єдиного внеску з тих підстав, що кошти списано з рахунку підприємства в порядку примусового виконання судових рішень державною виконавчою службою, не приймаються, оскільки факт примусового стягнення з роботодавця середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь працівника не звільняє роботодавця від обов`язку нараховувати єдиний внесок на суми такого середнього заробітку.

ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» є податковим агентом та страхувальником. Примусове списання органом державної виконавчої служби коштів з рахунку підприємства на користь ОСОБА_1 повинно бути віднесене до доходу останнього як доходу у вигляді заробітної плати, нарахованої (виплаченої) платнику податку відповідно до умов трудового договору. Сума коштів, стягнута в безспірному порядку, підлягає віднесенню роботодавцем як фонд оплати праці та відповідно на неї роботодавцем має бути нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок (ЄСВ), а також інші обов`язкові податки та збори.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та норами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Правові підстави для ухвалення нового рішення про відмову в позові відсутні.

Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з серпня 2023 року, призначалась до розгляду на 11 квітня 2024 року, 26 вересня 2024 року, 10 жовтня 2024 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконано; учасники справи повідомлені завчасно, підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 10 жовтня 2024 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про зобов`язання роботодавця вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова