Справа № 182/6899/21
Провадження № 2/0182/1109/2024
30.07.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря: Паламарчук П.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Нікополя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,-
13.10.2021 року позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 19.12.2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
У порушення ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України та умов Договору ОСОБА_3 зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконував.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608,1218,1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідач по справі, ОСОБА_2 постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважаються таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
На виконання вимог зазначених норм, позивачем 12.01.2021 року була направлена претензія кредитора до Другої нікопольської державної нотаріальної контори.
21.01.2021 року позивачем отримано відповідь Другої нікопольської державної нотаріальної контори, згідно якої спадкоємці після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора.
23.06.2021 року до спадкоємців ОСОБА_3 було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але безрезультатно.
Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 19.12.2017 року становить 9062,59 грн., яка складається з : 9062,59 грн. заборгованість за тілом кредита.
Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у розмірі 9062,59 грн. за кредитним договором № б/н від 19.12.2017 року та понесені судові витрати.
Ухвалою про відкриття провадження від 06.12.2021 року вказану позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу був наданий строк 5 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.90-91).
Ухвалою суду від 08.08.2023 року закрито підготовче провадження по справі; призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.137).
Представник позивача позовні ОСОБА_1 вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а.с.89). До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик до суду, як не вручений у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.153). Судова повістка вручена відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку
Судом встановлено, що 19.12.2017 року ОСОБА_3 підписав Заяву № б/н у АТ КБ «ПриватБанк». Позичальником ОСОБА_3 отримано кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.13).
Як вбачається з Заяви №б/н від 19.12.2017 року (а.с.13), ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що дана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у Заяві. ОСОБА_4 ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банка, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Визнання угоди є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів.
У порушення умов договору ОСОБА_3 зобов`язання належним чином не виконав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.95-96).
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.8-10), заборгованість ОСОБА_3 за спірним договором визначена позивачем в розмірі 9062,59 грн., яка складається з : 9062,59 грн. заборгованість за тілом кредита, в т.ч.:0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 9062,59 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625; 0,00 грн.- нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії.
Позивач 07.12.2020 року направив претензію кредитора до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори (а.с.66), в якій просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_3 ,включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину.
Згідно відповіді Другої Нікопольської державної нотаріальної контори на претензію (а.с.67), після смерті ОСОБА_3 відкрита спадкова справа № 03/2021. При зверненні спадкоємців ОСОБА_3 дана претензія буде доведена до відома.
Позивачем було направлено лист-претензія відповідачу за місцем реєстрації (а.с.68), який залишено без реагування.
З копії спадкової справи № 03/2021, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що надійшла на запит суду (а.с.104-115), вбачається наступне. 14.01.2021 року Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою зареєстровано претензію кредитора Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.108). Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 69579147 від 27.07.2022 року (а.с.105).
Таким чином, ОСОБА_2 із заявою про прийняття чи відмову від спадщини протягом шести місяців до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрита на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».
Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1. ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника.
Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.1,2 ст. 1223 ЦК України).
На підставі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Статями 12,13,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказів того, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_3 та прийняв спадщину після його смерті позивачем не надано, як і доказів на підтвердження наявності будь-якого майна у позичальника ОСОБА_3 , яке могло би бути успадковане. Сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину.
Крім того, за змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України, на яку посилається Банк, обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини суду надано не було. У той же час, реєстрація за однією адресою та безпосереднє місце проживання осіб не є тотожними поняттями.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю.
Так як позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягає стягненню з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89, 141, 259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, -
У позові Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення
Суддя: О. В. Рунчева