Справа № 456/2486/17 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л. В.
Провадження № 22-ц/811/473/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

З участю: представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Оприско М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 456/2486/17 за апеляційними скаргами відповідача ОСОБА_2 та міського голови Стрийської міської ради Олега Канівця на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 про скасування рішення Стрийської міської ради, визнання недійсною і скасування державної реєстрації на земельну ділянку

в с т а н о в и в :

17 серпня 2017 року представник ОСОБА_1 адвокат Олексишин Ігор Богданович звернулася до суду з позовом до Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_2 (правонаступник ОСОБА_3 ) про скасування рішення Стрийської міської ради, визнання недійсною і скасування державної реєстрації на земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 23 листопада 2004 року та на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 19 липня 2006 року.

Належний позивачці житловий будинок розміщений на земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, площею 0,1000 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 438674 від 27 вересня 2007 року.

Позивачка користується земельною ділянкою площею 642 кв.м для садівництва з моменту придбання житлового будинку, на якій знаходяться господарські споруди, які є її приватною власністю.

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради № 24 від 24 січня 2008 року надано дозвіл позивачці на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельної ділянки площею 642 кв.м по АДРЕСА_1 для садівництва.

14 липня 2017 року ОСОБА_1 стало відомо, що її сусідка ОСОБА_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 без її згоди приватизувала частину земельної ділянки площею 0,0276 га, яка перебувала у її користуванні.

Спірна частина земельної ділянки передана у власність ОСОБА_3 на підставі рішення ІХ сесії VІІ демократичного скликання Стрийської міської ради від 28 лютого 2017 за № 337. На земельній ділянці, що перейшла у власність ОСОБА_3 розміщені споруди, які належать до житлового будинку позивачки, а саме: вбиральня «В», вигрібна яма «в» та частина огорожі «№ 3».

При передачі у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки Стрийська міська рада не вилучала її з користування позивачки, а посадовим особам Стрийської міської ради було відомо, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_1 ..

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення IX сесії VII демократичного скликання Стрийської міської ради № 337 від 28 лютого 2017 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок та передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0276 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку (кадастровий № :04:015:0215) площею 0,0276 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису 19378575 від 03 березня 2017 року).

Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :04:015:0215 за ОСОБА_3 ..

Роз`яснено учасникам справи, що заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 09 жовтня 2017 року у даній цивільній справі, у вигляді накладення арешту, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області оскаржили відповідачі ОСОБА_2 та міський голова Стрийської міської ради Олег Канівець.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що рішення суду є незаконним.

Позивачем не доведено порушення її прав та/або інтересів оспорюваними рішеннями міської ради.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №234 від 20 липня 2006 року "Про надання дозволу на виготовлення технічної документацій для передачі у власність земельних ділянок" ОСОБА_4 попередньому власнику спірної земельної ділянки, було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки площею 624 кв.м., однак право власності останнім не було оформлено через тривалі конфлікти між сторонами.

Правові підстави, передбаченні чинним законодавством, на користування позивачкою земельною ділянкою площею 642 кв. м в неї відсутні, а довідки про сплату податку на землю не є належним та допустимим доказом, який би засвідчив правову підставу права користування позивачкою земельною ділянкою площею 0,0642 га. За таких підстав жодного порушення права володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, які належать позивачці, при винесенні IX сесією VII демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області рішення № 337 від 28 лютого 2017 року не допущено. Стрийська міська рада послідовно та відповідно до вимог чинного законодавства завершила виконання свого ж рішення № 261 "Про збільшення земельної ділянки маломірного домоволодіння АДРЕСА_2 ".

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга міського голови Стрийської міської ради Олега Канівцямотивована тим, що рішення суду є незаконним та побудована на таких аргументах:

-земельна ділянка, яка надана у власність ОСОБА_3 є комунальною власністю та може надаватися у власність виключно органами місцевого самоврядування, а тому Стрийська міська рада вправі була вирішувати кому передати у власність спірну земельну ділянку;

-право користування земельною ділянкою виникає на підставі рішення міської ради і не може підтверджуватися довідкою Державної податкової служби про сплату земельного податку;

-відмова суміжного землекористувача від підписання акту узгодження меж не може бути підставою для приватизації земельної ділянки;

-згідно генерального плану м.Стрий земельні ділянки по вул. Млинарській визначені з цільовим призначенням під житлову забудову і під садівництво надаватися не можуть.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року і ухвалити нове рішення.

25.06.2024 року представником позивачки ОСОБА_1 -адвокатом Оприско М.В. надано суду відзив на апеляційні скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 - адвокат Оприско зазначає, що до ухвалення оскаржуваного рішення, суд першої інстанції належно з`ясував фактичні обставини справи і прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 .

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з накладенням земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивачки, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості в повній мірі нею користуватися, володіти та розпоряджатися.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 побудована на одному основному аргументі: відсутності порушеного права та інтересу позивачки щодо спірної земельної ділянки. Посилається на правові позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2023 року залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу міського голови Стрийської міської ради адвокат Оприско М.В. зазначає, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та викладені в оскаржуваному рішенні. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з накладенням земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивачки, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості в повній мірі нею користуватися, володіти та розпоряджатися. Наведені Стрийською міською радою аргументи у апеляційній скарзі не підтверджуються належними та допустимими доказами. Вважає, що Стрийською міською радою порушено принцип «належного урядування», оскільки така прийняла протилежне до свого раніше прийнятого рішення та надала частину ділянки іншій особі-відповідачу по справі.

Просить апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області залишити без задоволення, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2023 року залишити без змін.

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та представник Стрийської міської ради в судові засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 та документом у електронному вигляді «Судова повістка-повідомлення» одержувачу на електронну пошту Стрийській міській раді.

Відповідно до ч.2ст.372 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст.5 ЦПК).

За приписами ч.3ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).

Матеріалами справи та судом встановлено, що первинно будинковолодіння АДРЕСА_3 належали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до нумерації будинків АДРЕСА_4 .

Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 22.01.1998 №18 вирішено передати у приватну власність земельні ділянки, а саме: ОСОБА_4 земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 1642 кв.м : у приватну власність-1000 кв.м та 642 кв.м- в користування.

Позивачці по справі ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку від 23.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського РНО Мірчук Л.І. та на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 19.07.2006, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського РНО Мірчук Л.І.

На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯД № 438674 від 27.09.2007 позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000 г, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення-для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 20.07.2006 № 234 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельних ділянок, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 642 кв.м для садівництва.

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 24.01.2008 №24 надано дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельних ділянок, а саме: ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 642 кв.м для садівництва.

На виконання зазначеного вище рішення позивачкою ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва. Зазначене рішення № 24 від 24.01.2008 року не скасовано, є чинним.

Рішенням ІХ сесії УІІ демократичного скликання Стрийської міської ради Львівської області від 28.02.2017 № 337 затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_5 загальною площею 276 кв.м та передано у власність ОСОБА_3

03.03.2017 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0276 га, кадастровий номер: :04:015:0215, цільове призначення-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_3 .

Згідно висновку експертизи з питань землеустрою, проведеної у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001698 встановлено накладення суміжних земельних ділянок, а саме: частина земельної ділянки, яка відповідно до технічної документації належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) фактично знаходиться в межах земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (а.с.243-250 т.1).

Враховуючи те, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з накладенням земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивачки, остання позбавлена можливості в повній мірі такою користуватися, володіти та розпоряджатися такою.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у апеляційній скарзі зазначає, що право позивачки ОСОБА_1 щодо спірної земельної ділянки відсутнє, оскільки право постійного користування земельною ділянкою площею 642 кв.м, яке належало ОСОБА_4 припинилося у зв`язку з її смертю у 2007 році та не увійшло до складу спадщини.

Однак, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, судом першої інстанції взято до уваги рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №24 від 24.01.2008 року відповідно до якого ОСОБА_8 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки площею 642 кв.м, однак право власності останньою оформлено у 2017 році внаслідок тривалих спорів із сусідкою ОСОБА_3 , виїздом на місце узгоджувальних комісій, не погодження меж для приватизації, що затягнулося в часі на тривалий час. На протязі всього періоду користування спірною земельною ділянкою позивачка сплачувала земельний податок, що підтверджується повідомленням Стрийської ОДПІ ГУДФС у Львівській області від 01.08.2017 року. Відповідно належними та допустимими доказами підтверджується та обставина, що земельна ділянка площею 642 кв.м перебувала у користуванні позивачки ОСОБА_1 та остання набула таку у власність на підставі дозволів, рішень Стрийської міської ради, що судом першої інстанції належно досліджено та описано у рішенні суду.

Задовольняючи позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 , суд першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення ІХ сесії УІІ демократичного скликання Стрийської міської ради №337 від 28.02.2017 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок та передачі у власність ОСОБА_3 ( правонаступником якої є ОСОБА_2 ) земельної ділянки площею 0,0276 га, що розташована по АДРЕСА_1 суперечить вимогам земельного законодавства, прийняте з порушенням встановленого законодавством порядку та порушує права та законні інтереси позивачки.

У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 466/7329/16-ц суд прописав, що навіть надання іншій особі дозволу на виготовлення проекту землеустрою, не кажучи про передання у власність частини земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивача, без її вилучення, порушує права позивача. Верховний Суд у зазначеній постанові зробив висновок, що надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою створює щодо ділянки відповідні правові наслідки та така ділянка вже не може вважатися вільною.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року у справі № 127/21638/17.

Щодо доводів апеляційної скарги Стрийської міської ради в частині, що земельна ділянка, яка надана у власність ОСОБА_3 є комунальною власністю, може надаватися виключно органами місцевого самоврядування, а тому Стрийська міська рада вправі була вирішувати кому передавати у власність спірну земельну ділянку, суд апеляційної інстанції не бере до уваги при вирішенні зазначеного спору. Стрийська міська рада повинна була врахувати, що земельна ділянка площею 0,0276 га, яка була передана у власність ОСОБА_3 , не була вільною в розумінні чинного земельного законодавства, і хоча вона перебувала у комунальній власності, право користування цією ділянкою та охоронюваний законний інтерес щодо отримання її у власність належав позивачці ОСОБА_9 , яка отримала рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 24.01.2008 року №24 про надання дозволу на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельної ділянки площею 642 кв.м для садівництва. Зазначене рішення не було предметом спору, залишалося чинним.

Апелянт вважає неналежним доказом довідку Державної податкової служби про сплату земельного податку позивачкою ОСОБА_1 , оскільки право користування земельною ділянкою виникає на підставі рішення міської ради. Зазначений аргумент апеляційної скарги суперечить фактичним обставинам справи. Земельна ділянка площею 0,0276 га, яка була передана у власність ОСОБА_3 , не була вільною, незважаючи на те, що перебувала у комунальній власності.

Судом досліджено, що рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 22.01.1998 №18 передано ОСОБА_4 земельну ділянку по АДРЕСА_1 загальною площею 1642 кв.м: у приватну власність-1000 кв.м та 642 кв.м-в користування. В подальшому право власності на будинок АДРЕСА_1 набула на законних підставах позивачка у справі ОСОБА_1 і продовжувала користуватися зазначеною земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням на праві користування. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 24.01.2008 №24 позивачці було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельної ділянки площею 642 кв.м для садівництва. За весь період користування спірною земельною ділянкою ОСОБА_1 сплачувала земельний податок за спірну земельну ділянку площею 642 кв.м, що підтверджується повідомленням Стрийської ОДПІ ГУДФС у Львівській області від 01.08.2017 року. Отже, належними та допустимими доказами підтверджується, що земельна ділянка площею 642 кв.м перебувала у користуванні позивачки ОСОБА_1 та остання, маючи дозвіл органу місцевого самоврядування, вчиняла дії по виготовленню технічної документації для набуття спірної земельної ділянки у власність.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що у зазначеній справі не оспорюються повноваження органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності, однак таке розпорядження не грунтується на вимогах чинного земельного законодавства. Згідно з повідомленням Стрийської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 01.08.2017 № 3966/10/13-11/13/13-00 ОСОБА_1 нараховувався та останньою проплачувався земельний податок з 2007 по 2016 роки за адресою АДРЕСА_1 , тип землі: присадибна ділянка в містах площею 0,10 га та для ведення садівництва 0,0642 га. Зазначеним підтверджується не наявність у позивачки права власності на зазначену земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0642 га, а та обставина, що позивачка на законних підставах та добросовісно користувалася спірною земельною ділянкою. Судом першої інстанції також належно встановлено, що на спірній земельній ділянці знаходяться господарські споруди позивачки ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що відмова суміжного землекористувача від підписання акту узгодження меж не може бути підставою для приватизації земельної ділянки. Враховуючи те, що межі суміжних землекористувачів не порушені, тому відмова суміжного землекористувача від підписання акту узгодження меж не є перешкодою для приватизації земельної ділянки. У зазначеній справі порушення прав та інтересів позивачки полягає в тому, що Стрийською міською радою передано ОСОБА_3 земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку ОСОБА_1 та зазначене підтверджено висновком експертизи із землеустрою № 4352 від 21.12.2020, складеного Львівським НДІСЕ (а.с.243-250 т.1).

Стосовно доводів апелянта про неможливість використання земельної ділянки для садівництва через віднесення генпланом відповідних земель до земель житлової та громадської забудови спростовується наступним. Дозвіл позивачці ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації для передачі у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 642 кв.м для садівництва був наданий рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 24.01.2008 року №24. Рішення сесії Стрийської міської ради, яким було затверджено Генеральний план міста, було прийнято 01.07.2022 року. Зазначеному кореспондують висновки ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» п.п.70-71, рішення від 20 жовтня 2011 року у якому прописано щодо особливої важливості принципу «належного урядування». Зазначене передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, що позивчка ОСОБА_1 отримала у користування спірну земельну ділянку у відповідності до чинного законодавства, належно та добросовісно її використовувала, сплачувала земельний податок. ОСОБА_1 отримала від міської ради дозвіл на розробку технічної документації щодо передання у власність земельної ділянки, розробила таку документацію, тобто проводила процедуру приватизації земельної ділянки. В подальшому орган місцевого самоврядування-Стрийська міська рада прийняла протилежне до вже прийнятого раніше свого рішення та надала частину ділянки іншій особі, що суперечить принципу «належного урядування».

Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю-це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Підстави набуття права власності на землю визначені статтею 81 Земельного кодексу України. Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права власності на землю із земель державної та комунальної власності, а статтею 116 ЗК України визначено порядок безплатного набуття права власності на землю із земель державної та комунальної власності.

Враховуючи те, що судом першої інстанції належно встановлено фактичні обставини справи, дано їм правову оцінку, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу міського голови Стрийської міської ради Олега Канівця залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк