Провадження № 22-з/812/88/24
25 листопада 2024 року м. Миколаїв
справа № 484/2445/24
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
із секретарем Лівшенком О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом
Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",
треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Перший відділ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року частково задоволено апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2024 року.
Рішення суду першої інстанції змінено розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу, які підлягають стягненню з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» зменшено з 14 500 грн до 8 000 грн.

06 листопада 2024 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, понесених при розгляді судом апеляційної скарги.

Заявник посилається на те, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу підтверджується: - договором про надання правової (правничої) допомоги від 22 березня 2024 року; - розрахунком № 1 наданих послуг і витрат від 19 вересня 2024 року; - актом наданих послуг № 1 від 19 вересня 2024 року.

Заперечуючи проти задоволення заяви про стягнення витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, АТ КБ «ПриватБанк» просило відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі. При цьому банк посилався на те, що при вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, так і критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При цьому, розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспільномірним, тобто явно завищеним. Справа з вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не відноситься до справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, судова практика за спорами про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню достатня для застосування, а тому, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження яких адвокат витратив би значний час.

Також банк зазначав, що вартість послуг адвоката, які складаються з формування правової позиції, є явно завищеною, оскільки справа є досить типовою. Вартість складання самого розрахунку та акту наданих послуг не є складовою правової допомоги. Вартість ознайомлення з апеляційною скаргою явно завищена, оскільки скарга не є великою за обсягом, адвокат знайомий з обставинами справи, а справа є незначної складності. Готування відзиву на апеляційну скаргу також не потребувала значного часу, оскільки апеляційна скарга містить ті самі аргументи, які викладені позивачем у позовній заяві.

За правилами пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як передбачено частинами 1 - 5, 8статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судовівитрати, пов`язані зрозглядом справи,покладаються: уразі задоволенняпозову - на відповідача; уразі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунком № 1 наданих послуг і витрат від 19 вересня 2024 року визначено обсяг та вартість послуг, які були надані адвокатом Єрмоленко А.В. позивачу ОСОБА_1 , а саме: 1) ознайомлення з матеріалами справи 1 500 грн, 2) формування правової позиції, готування відзиву на апеляційну скаргу, подання відзиву до апеляційного суду - 6 000 грн, 3) складання розрахунку та акту наданих послуг 500 грн. Загальна вартість наданих послуг визначена сумою 8 000 грн.

Верховний Суд у своїй усталеній практиці неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, враховуючи складність справи, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на вчинення цих дій; ціну позову та значенням справи для сторони, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, а відшкодування витрат на правничу допомогу достатнім у розмірі 1 500 грн.

Вирішуючи клопотання про стягнення з відповідача 500 грн витрат на правничу допомогу, які полягають у складанні розрахунку та акту наданих послуг, колегія суддів вважає за доцільне урахувати правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22 про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про достатність відшкодування витрат позивача ОСОБА_1 на надання правничої допомоги, понесених ним у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 500 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єрмоленко Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, понесених при розгляді судом апеляційної скарги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 1 500 (одну тисячу п`ятсот) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним при розгляді справи судом апеляційної інстанції..

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.М.Базовкіна

Ж.М.Яворська

---------------------------------

Повний текст постанови складено 02 грудня 2024 року