П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Собослоя Г.Г.,

суддів: Мацунича М.В., Кожух О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2024 року (головуюча суддя Дергачова Н.В.) про зупинення провадження у справі №308/13633/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом примусового виселення з квартири, -

в с т а н о в и л а:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за яким просила суд: усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без надання їм іншого житлового приміщення та стягнути з відповідачів на користь позивачки судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

27.09.2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання від представника ОСОБА_3 - адвоката Пітуха В.І. про зупинення провадження у справі 308/13633/23 до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №308/14308/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Делвік», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування клопотання представник відповідача послався на те, що ухвалення рішення по цивільній справі № 308/14308/23 унеможливить задоволення вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом примусового виселення з квартири.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2024 - зупинено провадження у цивільній справі № 308/13633/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні майном шляхом примусового виселення з квартири, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи у справі № 308/14308/23 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Делвік», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», де третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач є одноосібним власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2023, посвідченого Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу. Інших власників даної квартири Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить. Відповідачі не є членами сім`ї позивача, а тому на них не розповсюджуються положення статті 156 ЖК Української РСР, якою визначені права членів сім`ї власника житлового будинку.

Суд першої інстанції не обґрунтував, в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої, що саме перешкоджає суду у даній справі встановити фактичні обставини справи №308/13633/23, що в ній може бути не зрозуміло для винесення законного обґрунтованого рішення. Предметом спору у справі №308/13633/24 - незаконне користування квартирою позивача. У будь-якому випадку, навіть якщо хибно припустити, що позов ОСОБА_4 у справі № 308/14308/23 буде задоволено, то факт незаконного користування ОСОБА_4 власністю ОСОБА_1 з 19.07.2023 по момент виселення, з точки зору апелянта, є і буде беззаперечним.

Вважає, що підстав для зупинення провадження у справі № 308/13633/23 не існує і необґрунтовано судом. Вказує, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, де явно відсутній предмет спору, саме після отримання позовної заяви про виселення від власника квартири з метою подальшого безоплатного користування чужою власністю.

Згідно з вимогами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом спору у справі № 308/14308/23, а тому наявна об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 308/14308/23.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з такого.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи лише у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, у клопотанні про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що у її власності перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 , як придбана нею на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2001, виданого 19.07.2023 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А.

Предметом позову у справі № 308/14308/23 є витребування квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння.

Тобто між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і питання наявності у ОСОБА_1 права власності на цю спірну квартиру має істотне значення в спорі, який виник з приводу усунення перешкоди ОСОБА_1 у користуванні такою власністю.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 308/14308/23 та наявність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, відповідно до ст. 389 ЦПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: