Ухвала

Іменем України

21 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 314/5568/19

провадження № 61-13152ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 травня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Вільнянського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мензенко Тетяни Леонідівни,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Вільнянського ВДВС) Манзенко Т. Л. та виконуючого обов`язки начальника Вільнянського ВДВС Біченко Л. П. щодо складання 20 жовтня 2023 року розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за аліментами станом на 01 жовтня 2023 року, розмір якої (на думку старшого державного виконавця Манзенко Т. Л.) дорівнює 58 862,62 грн;

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. щодо безпідставного зменшення розміру заборгованості за аліментами за період з листопада 2022 року до жовтня 2023 року на суму 21 469,12 грн;

визнати неправомірними як дії так і бездіяльність старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. щодо безпідставної відмови у застосування до боржника ОСОБА_3 штрафу (50 % від суми заборгованості) та тимчасового обмеження у керуванні транспортним засобом ОСОБА_3 у зв`язку із існуванням заборгованості за аліментами за період з грудня 2019 року до жовтень 2023 року;

визнати протиправною бездіяльність керівника Вільнянського ВДВС Усенка С. М. в частині здійснення неналежного контролю за незаконними діями (протиправною бездіяльністю) старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л., вчиненими останньою у рамках ВП № НОМЕР_1 (ідентифікатор доступу: НОМЕР_2);

зобов`язати старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. провести новий розрахунок заборгованості у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 (ідентифікатор доступу: НОМЕР_2) за період з 06 грудня 2019 року до 01 жовтня 2023 року без безпідставного врахування неналежно оформлених первинних документів, без безпідставного зменшення суми заборгованості ОСОБА_3 за аліментами, стягнутими на утримання неповнолітньої доньки.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що судовим наказом від 11 грудня 2019 року (справа № 314/5508/19), виданим 19 грудня 2019 року Вільнянським районним судом Запорізької області, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року у справі № 314/5508/19, Шевченківським ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) постановою від 10 серпня 2022 року відкрито ВП № НОМЕР_1 (ідентифікатор доступу: НОМЕР_3).

10 жовтня 2023 року та 16 жовтня 2023 року стягувач ОСОБА_1 звернулася із заявою до старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. з двома заявами (клопотаннями), узагальнений зміст яких зводиться до наступного: про виконання оновленого розрахунку заборгованості за аліментами; про накладення на боржника ОСОБА_3 на підставі частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» штрафу у розмірі 50 % суми заборгованості зі сплати аліментів; про стягнення з боржника ОСОБА_3 штрафу та про перерахування стягнутого штрафу через депозитний рахунок виконавчої служби у безготівковій формі на користь стягувача ОСОБА_1 ; про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами; про надсилання постанови про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві керування транспортними засобами як до АСВП, так і до Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України для виконання.

26 жовтня 2023 року на особистому прийомі у Вільнянському ВДВС Мамай М. В. отримано дві відповідні відповіді (в редакції від 20 жовтня 2023 року) на заяви від 10 жовтня 2023 року та від 16 жовтня 2023 року за підписом виконуючої обов`язки начальника ВДВС ОСОБА_5 та копія розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за аліментами станом на 01 жовтня 2023 року, розмір якої (на думку старшого державного виконавця ОСОБА_2 ) дорівнює 58 860,62 грн. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила скаргу задовольнити.

Вільнянський районний суд Запорізької області ухвалою від 23 травня 2024 року в задоволенні скарги відмовив.

Запорізький апеляційний суд постановою від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2024 року - без змін.

24 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізьки області від 23 травня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 11 грудня 2019 року Вільнянським районним судом Запорізької області видано судовий наказ у справі № 314/5568/19, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

10 серпня 2022 року Шевченківським ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 за заявою стягувачки ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 08 серпня 2022 року, згідно з якою боржник ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю від 22 серпня 2022 року № 143579946 на запит від 10 серпня 2022 року № 142990491 до Державної фіскальної служби України, інформація щодо джерел отримання доходів ОСОБА_3 в ДРФО відсутня.

Відповідно до відповіді від 03 листопада 2022 року № 1505396, на запит від 10 серпня 2022 року № 142990492 до Державної фіскальної служби України, ОСОБА_3 на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до відповіді на запит від 10 серпня 2022 року № 142990490 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав та інше, сформованого 08 листопада 2022 року, у ОСОБА_3 відсутнє будь яке нерухоме майно і обтяження щодо нього.

29 листопада 2022 старшим державним виконавцем Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. прийнято до примусового виконання ВП № НОМЕР_1, винесено постанову про прийняття виконавчого провадження. Згідно з матеріалами виконавчого провадження адресу боржника змінено на АДРЕСА_2 .

16 грудня 2022 року за вх. № 5975 на адресу відділу надійшла заява боржника від 15 грудня 2022 року про видачу розрахунку заборгованості за період з дня присудження стягнення аліментів судом до грудня 2022 року, в якій додатково зазначено, що у відповідний період боржник був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , до заяви додано копії паспорту та чеків про сплату аліментів на користь ОСОБА_1 від 12 листопада 2022 року - 3 000,00 грн та 08 грудня 2022 року - 3 000,00 грн.

29 грудня 2022 року старшим державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості за період з 06 грудня 2019 року (з дня присудження стягнення аліментів судом) до 01 грудня 2022 року. Згідно з розрахунком Шевченківського ВДВ у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) за період з 06 грудня 2019 року до 21 січня 2020 року заборгованість становить 4 883,73 грн, далі з 22 січня 2020 року нараховано (згідно відмітки про реєстрацію боржника за адресою: АДРЕСА_2 ) як для не працевлаштованого по Запорізькому району до 01 грудня 2022 року. Загальна сума заборгованості 82 190,98 грн.

Після чого, боржником щомісяця на поштову адресу стягувачки сплачувалися аліменти, копії підтверджуючих чеків додано до матеріалів виконавчого провадження, квитанції від 12 листопада 2022 року на суму 3 045,00 грн, від 08 грудня 2022 року - 3 045,00 грн, від 13 січня 2023 року - 4 990,00 грн, від 13 лютого 2023 року - 4 990,00 грн, від 15 березня 2023 року - 4 990,00 грн, від 10 квітня 2023 року -4 990,00 грн, від 15 травня 2023 року - 4 990,00 грн, від 14 червня 2023 року -4 990,00 грн, від 12 липня 2023 року - 4 990,00 грн, від 14 серпня 2023 року - 4 990,00 грн, від 13 вересня 2023 року - 4 990,00 грн, від 17 жовтня 2023 року - 4 990,00 грн, від 09 листопада 2023 року - 4 990,00 грн.

10 жовтня 2023 року вх. № 5703/29.9-36 на адресу відділу надійшла заява стягувачки ОСОБА_1 про надання розрахунку заборгованості за аліментами за весь період починаючи з 06 грудня 2019 року та встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

Згідно з відповіддю відділу від 20 жовтня 2023 року вих. № 29-38/28845 заборгованість за період з 06 грудня 2019 року до 20 жовтня 2023 року становить 58 862,62 грн. Примусове виконання рішення суду розпочато 10 серпня 2022 року (дата відкриття виконавчого провадження) за заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачки ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року. Виходячи з розрахунку заборгованості державного виконавця сукупний розмір наявної заборгованості зі сплати аліментів починаючи з 10 серпня 2022 року не перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, підстави для винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

16 жовтня 2023 року вх. № 5861/29.9-36 на адресу відділу надійшла повторно заява стягувачки ОСОБА_1 про надання розрахунку заборгованості за аліментами, про накладення штрафу у розмірі 50 % від суми боргу та встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

20 жовтня 2023 року вих. № 29-38/28850 старшим державним виконавцем надано відповідь на заяву. До відповідної інформації додано розрахунок заборгованості від 20 жовтня 2023 року, згідно з якою заборгованість за аліментами за період з 06 грудня 2019 року (дата з якої за рішенням суду призначено сплату аліментів) до 20 жовтня 2023 року становить 58 862,62 грн. Примусове виконання рішення суду розпочато 10 серпня 2022 року (дата відкриття виконавчого провадження) за заявою про відкриття виконавчого провадження стягувачки ОСОБА_1 від 08 серпня 2022 року. Виходячи з розрахунку заборгованості державного виконавця, встановлено що сукупний розмір наявної заборгованості зі сплати аліментів починаючи з 10 серпня 2022 року не перевищує суму відповідних платежів: за чотири місяці, підстави для винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні; за один рік, підстави для винесення постанови про накладення на боржника штрафу відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

10 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. із заявою про перерахування коштів, отриманих ОСОБА_3 1/4 від його доходу 1 514,27 грн має бути перерахована у якості аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 .

Відповідно до розрахунку заборгованості старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. з 06 грудня 2019 року до 20 жовтня 2023 року заборгованість становить 58 862,62 грн; з 06 грудня 2019 року до 20 березня 2024 року - 46 690,75 грн (2 місяці).

26 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. із заявою про здійснення оновленого розрахунку заборгованості та продовження перерахування стягнутих аліментів у відповідності до частини другої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до листа старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС Манзенко Т. Л. від 13 травня 2024 року вих. № 29.9.38/30562, ОСОБА_1 направлено розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 про стягнення аліментів із ОСОБА_3 та зазначено, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи, встановленому законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 , з 06 грудня 2019 року до 20 жовтня 2023 року заборгованість становить 58 862,62 грн; з 06 грудня 2019 року до 25 квітня 2024 року - 44 562,99 грн.

Згідно з актом державного виконавця Манзенко Т. Л. від 23 серпня 2024 року боржником ОСОБА_3 щомісяця сплачуються аліменти в розмірі 4 999,00 грн з яких 2 869,24 грн щомісячні аліменти виходячи зі статистичних даних Запорізької області. Залишок коштів - погашення заборгованості. Боржник офіційного виду доходу не має, тому сплачує аліменти як не працевлаштований.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частинами першою, третьою статті 71 Закону № 1404-VІІІ виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону № 1404-VІІІ, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Згідно з пунктом 2 частини дев`ятої статті 71 Закону № 1404-VІІІ за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Абзацом 1 частини чотирнадцятої статті 71 Закону № 1404-VІІІ визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Встановивши, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 починаючи з 06 грудня 2019 року до 20 жовтня 2023 року становить 58 862,62 грн, що не перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці та за один рік, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для винесення постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та про накладення штрафу.

Також, судами встановлено, що боржником регулярно здійснюються періодичні платежі з виконання судового наказу погашаючи заборгованість зі сплати аліментів за минулий період, що свідчить про добросовісність виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, встановивши, що державний виконавець при складанні розрахунку заборгованості за аліментами діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги.

Висновки судів попередніх інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами застосовані правильно.

Посилання в касаційній скарзі на висновки Верховного Суду у постановах від 05 вересня 2019 року у справі № 760/4569/18-ц, від 31 липня 2020 року у справі № 234/15413/17, від 29 вересня 2021 року у справі № 2607/386/2012, від 01 червня 2022 року у справі № 759/4666/20 не свідчать про порушення судами норм матеріального права, оскільки зазначені висновки зроблені за інших фактичних обставин.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, зводяться до переоцінки доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремо розгляду клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 травня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Вільнянського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мензенко Тетяни Леонідівни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов