г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3509/24
Номер провадження 2/213/1999/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мазуренка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гусарової О.С.,

за відсутності учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаною позовною заявою, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього: на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/4 частки його заробітку.

Вказує, що на теперішній час у нього знаходиться на утриманні також малолітня дитина ОСОБА_6 , якого народила ОСОБА_3 . На користь ОСОБА_3 також стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. З метою уникнення заборгованості та прийняття органами ДВС відповідних санкцій, він намагався домовитись з особами, що мають право на стягнення аліментів, щодо строків та порядку виплати щомісячної допомоги. З ОСОБА_3 вони дійшли відповідної згоди. Але ОСОБА_2 наполягає на стягненню аліментів з нього у присудженому розмірі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надано заву про розгляд справи у його відсутності (а.с.23).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена.

Третя особа ОСОБА_3 , представник адвокат Мірошниченко М.В. у судове засідання не з`явились. Надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, зазначено, що заявлені у позові обставини відповідають дійсності частково. Проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечує (а.с.34).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі.

Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожної окремо, починаючи з 22.08.2019 року і до досягнення повнолітнього віку (а.с.11-12).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 20 жовтня 2023 року і до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку (а.с.14-15)

Згідно судового наказу судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 20 жовтня 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.16).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для вимоги останнього про зменшення розміру аліментів. Вказаного висновку дійшов ВСУ у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та знайшло своє застосування і в постанові ВС від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20.

Відповідно ч 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм видно, що сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, за наявності доведених у судовому порядку підстав. Слід з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» виходив з того, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, дотримуючись якої, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У постанові ВС від 21.07.2021 у справі №691/926/20 Суд звернув увагу на те, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього народилась ще дитина - ОСОБА_6 , якого народила ОСОБА_3 . На користь ОСОБА_3 також стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. З метою уникнення заборгованості та прийняття органами ДВС відповідних санкцій, він намагався домовитись з особами, що мають право на стягнення аліментів, щодо строків та порядку виплати щомісячної допомоги. З ОСОБА_3 вони дійшли відповідної згоди. Але ОСОБА_2 наполягає на стягненню аліментів з нього у присудженому розмірі 1/3 частини заробітку.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів розміру отриманого доходу позивачем, данні про стан його здоров`я, суду не надано,

Суд зауважує, що утворюючи нові відносини, відповідач повинен усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати.

Укладення шлюбу з іншою жінкою, народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: - у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Запропонований відповідачем розмір, до якого він просить зменшити стягнуті аліменти, а саме по 1/8 частці (1/4:2) його доходу на кожну неповнолітню дитину є низьким, щоб забезпечити їх належне утримання.

Одночас, встановлено, що загальний розмір аліментів, що стягується з позивача складає 74,5% (1/3 + 1/4 + 1/6) всіх видів його заробітку (доходу), що перевищує граничний розмір стягнення з доходів боржника, визначений ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відзиву відповідачем не надано, доводи позивача щодо зменшення аліментів нічим не спростовуються, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Таким чином, розмір аліментів, що стягнуті з позивача на утримання дітей на користь відповідача слід зменшити до 1/4 частки.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247 ч.2, 263-265,352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що утримуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніїх дітей доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини до частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Копію рішення направити сторонам.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресю: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ,

Дата складення повного тексту судового рішення 28 листопада 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко