Справа № 181/284/24
Провадження № 2/181/178/24
"30" жовтня 2024 р. с-ще. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючої судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря судового засідання Острянин В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 22 листопада 2014 року виконавчим комітетом Слов`янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області був зареєстрований її шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 . 15 серпня 2016 року шлюб між ними було розірвано рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області. З відповідачем по справі вона не проживає з моменту коли сину виповнилося приблизно три місяці, саме з цього моменту батько бачив сина лише декілька разів. Згідно акту з місця проживання виданого Приватним підприємством Комунальник-3, дитина проживає в м.Першотравенську, в повноцінній сім`ї разом з матір`ю та вітчимом. Відповідач має повну можливість провідувати сина, за місцем його проживання, в тому числі оформивши порядок участі у спілкуванні з дитиною через орган опіки та піклування. Також варто зауважити, що ОСОБА_2 періодично приїздив до дідуся та бабусі в село яке розташовано в 10 хвилинах від місця проживання відповідача, але навіть в цей період відповідач не бажав зустрічатися з сином, спілкуватися з ним. Крім стягнених аліментів, згідно рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 року справа №181/851/15-ц, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі, що підтверджується відповідними довідками Петропавлівського ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ніякої іншої допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про його фізичний і духовних розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Син не отримував від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач покладених законом обов`язків на батьків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання сина вирішуються нею самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному її та її чоловіка утриманні.
Позивач прохає суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, та розпочато підготовче провадження.
09 квітня 2024 року до канцелярії суду від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради, оскільки фактичне місце проживання її та дитини наразі м. Першотравенськ, Дніпропетровської області. Крім того, позивач також прохає суд витребувати від органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 .
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року постановлено справу розглянути при заочному розгляді справи.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Згодна на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Представники третіх осіб, у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник Служби у справах дітей Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради прохав прийняти рішення у відповідності до законодавства, врахувавши при цьому наданий висновок.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом досліджені та надана оцінка таким доказам:
У судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2014 року виконавчим комітетом Слов`янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами по справі, який у подальшому рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року було розірвано.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_5 (мати).
Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягненням ним повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2015 року, в особі матері ОСОБА_5 . На підставі зазначеного рішення 18 грудня 2015 року судом було видано виконавчий лист.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 08 липня 2023 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 .

Згідно довідки №22187 від 27.02.2024, ОСОБА_1 працює на посаді головного державного виконавця Петропавлівського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з 28.03.2018 року по теперішній час, пільг немає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з реєстру територіальної громади, однак фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується актом №41 від 17.02.2024 та актом обстеження умов проживання від 23 лютого 2024 року. Окрім позивачки з дитиною за вказаною адресою також проживає чоловік позивачки - ОСОБА_6 .

Як вбачається з досліджених доказів, а саме довідки №5 від 26.02.2024 наданої спортивним центром «Тайсон», характеристики №36 від 28.02.2024 щодо ОСОБА_2 виданої КЗДО «КАЛИНКА» та характеристики ОСОБА_2 виданої Першотравенським ліцеєм №2 Першотравенської міської ради, біологічний батько дитини ОСОБА_3 в вищезазначені заклади, що відвідує дитина жодного разу не з`являвся. Здібностями дитини не цікавився, секцію не оплачував. Про життя та вихованням дитини в закладі дошкільної освіти у вихователів не цікавився навіть у телефонному режимі. Під час спілкування вихователів з дитиною виявилося, що дитина біологічного батька навіть не знає в обличчя та рідним батьком вважає чоловіка матері ОСОБА_6 . Також батько дитини не підтримує зв`язок і з класним керівником, на батьківські збори не з`явився жодного разу.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, будь-якої участі у вихованні та житті сина не приймає, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , долучених до матеріалів справи.

Крім того, згідно довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 28 лютого 2024 року виданої Петропавлівським ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а також доданого до неї розрахунку вбачається, що станом на 28.02.2024 у ОСОБА_3 наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 82723,08 грн. Крім того на боржника відповідно до ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» накладено штраф за наявності заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки у розмірі 30% від суми заборгованості та складає 24816,24 грн.

Згідно акту обстеження умов проживання від 12.03.2024 року за адресою реєстрації відповідача, вбачається, що зі слів матері ОСОБА_3 , останній на території громади фактично не проживає з 2019 року. Проживає за межами країни. (Республіка Польща)

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ., розглянувши на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Першотравенської міської ради 10 червня 2024 року питання про позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та надані документи, враховуючи надані докази та інтереси дитини, на підставі п.4,5 ст.19, ст.150,155, п.2 ст.164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Встановлено, що обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконуються.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову позбавлення його батьківських право також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.169 СК України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідач обізнаний про перебування у провадженні суду справи за позовом ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав, однак не подав відзив, не з`явився у судове засідання, не звернувся з клопотанням про участь у судовому розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Відповідач не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про його прагнення зберегти свої батьківські права, змінити своє ставлення до дитини.

Судом не отримано даних про наявність будь-яких об`єктивних перешкод для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків. ОСОБА_3 свідомо не виконує обов`язок по вихованню сина, не займається його навчанням та лікуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення.

Як встановлено судом, відповідач не допомагає своїй дитині, не здійснює його виховання, не бере участь у його житті, не цікавиться ані фізичним, ані духовним здоров`ям, не супроводжує його розвиток, взагалі не спілкується з дитиною, тобто відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_2 . У судовому засіданні встановлено, що батько фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно дитини ОСОБА_2 .

Будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_3 піклується про дитину та приймає особисту участь у його вихованні суду не надано.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд погоджується із висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на дитину відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню і як наслідок необхідно застосувати до відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України крайній захід - позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 164, 166 СК України, ст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 (місце реєстрації АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), треті особи: Служба у справах дітей Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (місце знаходження: вул. Грушевського, буд.9, с-ще. Межова, Синельниківський район, Дніпропетровська область), орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради (місце знаходження вул. Шкільна, буд.20, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область) про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2024 року.

Суддя Л. Ф. Літвінова