Провадження № 2/635/5187/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та просив Постанови державних виконавців Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що винесені в межах виконавчих проваджень № 74601760 від 02.04.2024; № 75194116 від 05.06.2024; № 75325873 від 19.06.2024; № 75326036 від 25.06.2024; № 75601350 від 23.07.2024; № 75601400 від 24.07.2024; № 76469154 від 06.11.2024; № 76468309 від 06.11.2024 про арешт коштів боржника скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок на ім`я ОСОБА_1 , № НОМЕР_1 , ІВАИ НОМЕР_2 , картка для виплат НОМЕР_3 , який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, РНОКПП НОМЕР_4 , для зарахування мені грошового забезпечення.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає про таке.

Згідно із ч. 1ст. 16 Цивільного кодексу України(даліЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Судом встановлено, що на виконанні Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України знаходиться виконавчі провадження: № 74601760 від 02.04.2024 по виконанню постанови № 181/1940/23 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області від 21 грудня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штаф у сумі 34000 грн. 00 коп.; № 75194116 від 05.06.2024 по виконанню постанови № 181/370/24 виданогоМежівським районним судом Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штаф у сумі 34000 грн. 00 коп.; - № 75325873 від 19.06.2024 по виконанню постанови № 191/1240/24 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штаф у сумі 34000 грн. 00 коп.; № 75326036 від 25.06.2024 по виконанню постанови № 191/1240/24 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області від 15 травня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 605 грн. 60 коп.; № 75601350 від 23.07.2024 по виконанню постанови № 181/652/24 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 605 грн. 60 коп.; № 75601400 від 24.07.2024 по виконанню постанови № 181/652/24 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штаф у сумі 34000 грн. 00 коп.; № 76469154 від 06.11.2024 по виконанню постанови № 181/1170/24 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області від 23 серпня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штаф у сумі 34000 грн. 00 коп.; № 76468309 від 06.11.2024 по виконанню постанови № 181/1170/24 виданого Межівським районним судом Дніпропетровської області від 23 серпня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 605 грн. 60 коп..

По вищевказаним виконавчим провадженням були винесені постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника ( ОСОБА_1 ).

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на кошти позивача було накладено постановами державних виконавців в межах виконавчих проваджень не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту не підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст.186,448 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя Т.П.Даниленко