Справа № 286/3470/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000 грн. щомісячно, в зв`язку з її навчанням, мотивуючи тим, що до досягнення повноліття доньки на її користь на доньку було стягнуто аліменти відповідно до рішення Овруцького районного суду по справі №286/2666/19 від 06.09.2019. На даний час доньці виповнилося 18 років. Вона навчається в державному університеті «Житомирська політехніка». Відповідач не надає достатньо матеріальної допомоги на утримання дочки, не допомагає їй матеріально, хоч знає, що вона навчається і це вимагає додаткових фінансових витрат.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), посилаючись на те, що розмір аліментів, про стягнення яких просить позивач, є необгрунтованим. Вимога про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. не підтверджена належними і допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства. На даний час, він є непрацюючим пенсіонером, відтак його матеріальне забезпечення не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем. Він не відмовляється від утримання своєї повнолітньої дитини, а тому просить стягувати аліменти в розмірі, в якому він має можливість їх сплачувати, а саме: 1/4 частини його доходів.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи.

Позивач надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. При цьому, зазначила, що беручи до уваги відзив відповідача просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу).

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, з підстав зазначених у відзиві. При цьому, зазначив, що в нього невеликий розмір пенсії, він часто хворіє і йому доводиться купувати ліки. Крім того, на погашення заборгованості по аліментах він брав в борг кошти, які йому необхідно повернути.

Суд, врахувавши письмову позицію позивача, вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою сторін.

На даний час ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу навчання для отримання освітнього ступеня «бакалавр» за спеціальністю 071 «Облік і оподаткування» групи ОКМ-3 факультету бізнесу та сфери обслуговування Державного університету «Житомирська політехніка» (ІV рівень акредитації) денної форми навчання. Навчається на договірній основі та не отримує стипендії. Термін навчання за освітнім ступенем «бакалавр»: з 01.09.2023 по 30.06.2027.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.08.2006 та довідкою Державного університету «Житомирська політехніка» факультет бізнесу та сфери обслуговування №285 від 05.09.2024.

З довідки про доходи № 0555 9552 1630 4526 від 09.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , тобто відповідач, перебуває на обліку в Овруцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.04.2024 по 30.09.2024 складає 26 195 грн. 25 коп., що в середньому становив 4365 грн. 87 коп. в місяць. Позивачем же доказів, які б свідчили про розмір її доходу, до матеріалів справи не долучено.

Копії чеків з аптеки №1 ФОП ОСОБА_4 від 06.04.2023 та 11.10.2024, а також аптечного пункту №2 ТОВ «Первоцвіт-фарм» від 08.03.2024, наявних у відповідача, підтверджують факт придбання ліків останнім на суму 1997 грн. 71 коп., та відповідно його пояснення, що він часто хворіє.

Таким чином, оцінюючи всі докази, надані на підтвердження обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, в їх сукупності, суд враховуючи також, що є загальновідомими обставини, тобто такими, що не потребують доказування, про потребу повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в затратах на оплату навчання, проживання, проїзд, харчування, придбання приналежностей для навчання, одягу, вважає, що позивач є такою, що потребує матеріальної допомоги.

Поряд з тим, суд відмічає, що будь-яких доказів на підтвердження витрат позивача, пов`язаних саме з навчанням доньки, матеріали справи не містять (щодо розміру понесених витрат на оплату навчання, проживання, проїзд, придбання підручників тощо).

Відтак, є не доведеним позивачем факт, що донька потребує матеріальної допомоги саме в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, хоча це є її обовязком відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Таким чином, розглянувши справу в межах наданих доказів, на засадах змагальності та диспозитивності, оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами та правові норми, що їх регулюють, враховуючи стан здоров`я відповідача, його матеріальний стан на час розгляду справи, а також його погодження сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про його фінансову можливість (ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року) сплачувати аліменти саме в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) та відповідно до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються з дня подачі заяви в суд 28.01.2020.

Аналізуючи зміст ст.ст.198, 199 СК України, в яких передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, суд вважає, що встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути застосований до гл.16 СК України, оскільки це буде суперечити положенням вищезазначених статей, а саме, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей тільки при умові, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (наприклад отримують заробітну плату чи мають (можуть мати) інше джерело доходів).

Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 920 грн. 51 коп. в дохід держави (1211 грн. 20 коп.Х76%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в с. Можари Словечанської ТГ Коростенського району Житомирської області, аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), яка проживає по АДРЕСА_1 , на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з її навчанням, в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), починаючи з 10.09.2024 і до досягнення ОСОБА_3 23-х років, але не більше строку навчання - 30.06.2027.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 920 грн. 51 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 29.10.2024.