Дата документу 23.10.2024 Справа № 336/2041/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2041/24 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/1953/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Сердюк Романа Вікторовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2024 року про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

На обґрунтування заяви зазначено, що постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. від 29 січня 2024 року, заявнику ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В. 11 травня 2017 року за реєстровим № 226, після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою відмови вказана неможливість встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Інші спадкоємці відсутні, спору про право немає. Свого часу, спадкодавець ОСОБА_3 прийняла, але не оформила спадщину по смерті свого сина ОСОБА_5 ..

За таких обставин заявник просила суд розглянути дану справу в порядку окремого провадження. Встановити юридичний факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приходиться матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2024 року зазначену заяву залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України через повторну неявку заявника у судове засідання без поважних причин.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду представник ОСОБА_1 , адвокат Сердюк Роман Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2024 року у цій справі скасувати та направити справ для продовження розгляду до суду першої інстанції

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що інтереси заявниці у першому та другому засіданні, як і в цілому по справі, були представлені адвокатом Сердюк Р.В.. Наголошує, що адвокатом неодноразово були подані заяви про розгляд справи без участі заявниці та її адвоката, а суд першої інстанції не вказав в чому полягає неможливість ухвалення рішення по суті спору за її відсутності та її адвоката. Суд не визнавав обов`язкову явку заявника ОСОБА_1 у судові засідання. Отже, за вказаних обставин судом безпідставно застосовано положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки від адвоката надійшла заява про проведення судового засідання без участі заявника та ОСОБА_1 .

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заінтересовані особи, ОСОБА_2 , Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог процесуального законодавства ( а.с. 204, а.с. 206), до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності заінтересованої особи - ОСОБА_2 , Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник, яка була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судові засідання призначені на 29 травня 2024 року та 31 липня 2024 року (повторно) не з`явилася без поважних на те причин, жодних причин неявки в судові засідання не вказала. Неявка сторони заявника в судові засідання свідчать про втрату інтересу як заявника, так і її представника, а тому наявні підстави про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у березні 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника, адвоката Сердюк Р.В. звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення юридичного факту, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (а.с.1-9).

На підтвердження повноважень адвоката Сердюк Р.В. представляти інтереси ОСОБА_1 у цій справі до заяви про встановлення юридичного факту було надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1243107 від 15 лютого 2024 року (а.с.10-11).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 29 травня 2024 року о 13 год 45 хв (а.с.54-56). Того ж дня, дану ухвалу суду направлено, зокрема ОСОБА_1 , що підтверджується супровідним листом від 30 квітня 2024 року за вих. № 336/2041/24/12409/2024 (а.с.57). Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із трекінг номером 06 902 363 2561 16, ОСОБА_1 09 травня 2024 року отримала дану ухвалу суду (а.с.60).

На виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2024 року, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Літено Л.В. 16 травня 2024 року направила до суду першої інстанції спадкову справу №09/2010 заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 . Дана спадкова справа надійшла до суду першої інстанції 20 травня 2024 року (а.с.67-99).

22 травня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника Запорізької міської ради за довіреністю в порядку передоручення про розгляд справи без участі представника Запорізької міської ради. За умови пред`явлення до суду беззаперечних доказів, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.100-103).

22 травня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Сердюк Р.В. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. В якій адвокат просив суд судове засідання у справі на 29 травня 2024 року о 13 год. 45 хв., а також наступні судові засідання у цій справі провести за участю адвоката Сердюк Р.В. поза межами приміщення суду у режимі відео конференції, використанням власних технічних засобів в системі ВКЗ за посиланням https://vkz.court.gov.ua де проведена реєстрація згідно з відомостями ЕЦП як ОСОБА_7 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_5 (резервна електронна пошта @mail.gov.ua) контактний телефон НОМЕР_1 .

Як на підстави щодо проведення даного судового засідання та послідуючих судових засідань в цій справі в режимі відеоконференцї адвокат покладається на військову агресію рф проти України, ведення воєнного стану, зокрема зазначаючи, що на території Запорізької області наразі ведуться активні бойові дії, постійно лунають сигнали повітряної тривоги, по інфраструктурі м. Запоріжжя ворожі війська періодично наносять ракетні удари. За вказаних обставин, прибуття до суду для участі у судових засіданнях пов`язане з певними ризиками та складнощами, альтернативою чому є участь в судових засіданнях в режимі відео конференції (а.с.104-109).

Дане клопотання було подано адвокатом завчасно більш понад як 5 днів до судового засідання.

Крім того, адвокат Сердюк Р.В. 24 травня 2024 року подав до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяву з процесуальних питань згідно ст. 182 ЦПК України, у якій просить суд долучити до матеріалів справи лист Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 23 лютого 2024 року. Також, витребувати з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району копії всіх документів, які були зібрані, створені, подані та стали підставою для прийняття розпорядження Жовтневої районної адміністрації від 19 листопада 2007 року № 1480-р, щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі копії ордера, довідки про склад сім`ї, свідоцтва про народження ОСОБА_4 та інші відомості, які містять інформацію про родинні стосунки та склад сім`ї осіб, які приймали участь у приватизації вказаної квартири (а.с.110-117).

27 травня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_2 від 23 травня 2024 року про визнання доводів вимог заяви і подальший розгляд справи без її участі (а.с.118-119).

На виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2024 року, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. 22 травня 2024 року направила до суду першої інстанції спадкову справу №171/2021 заведеної після смерті ОСОБА_3 .. Дана спадкова справа надійшла до суду першої інстанції 27 травня 2024 року (а.с.120-147).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року клопотання представника заявника адвоката Сердюк Р.В. про участь в судових засіданнях у режимі відео конференції по цивільній справі №336/2041/24 залишено без задоволення. Суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання, посилаючись на те, що представником заявника не наведено обставин, які б унеможливлювали його участь в судовому засіданні особисто, адже повітряні тривоги лунають по всій території України та вся територія України перебуває під загрозою обстрілів. При цьому якість обладнання та засобів зв`язку в суді не завжди забезпечують належне з`єднання та можливість якісного відеоконференцзв`язку (а.с.149-150). В даній ухвалі зазначено, що розгляд даного клопотання відбувся у судовому засіданні без виклику учасників справи.

28 травня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 , адвокатом Сердюк Р.В. було подано клопотання в якому зазначено, що у в`язку з відмовою адвокату Сердюк Р. в участі в судовому засіданні 29 травня 2024 року о 13 год. 45 хв. в режимі відеоконференції, неможливістю прибуття адвоката у вказане судове засідання із-за перебування за межами м. Запоріжжя та подання заінтересованими особами заяв про розгляд справи без їх участі, просить суд:

1. Вищевказане судове засідання провести без участі заявника ОСОБА_8 та її адвоката Сердюка Р..

2. У судовому засіданні вирішити питання та постановити відповідну ухвалу суду про:

- доручення до матеріалів справи доказів поданих з заявою від 22 травня 2024 року вих. №658 д.2-2, про що зазначено в п. 1 заяви від 22 травня 2024 року вих. № 658 д.2-2;

- витребувати докази з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, про що зазначено в п. 2 заяви від 22 травня 2024 року вих.№658 д.2-2;

- викликати свідків згідно переліку наведеного в п. 3-5 прохальної частини позовної заяви від 23 лютого 2024 року вих. №658 д.1-1.

Доводи заяви про встановлення факту родинних відносин підтримує та просить задовольнити в повному обсязі (а.с.151-152).

Як вбачається з довідки секретаря судового засідання від 29 травня 2024 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України (а.с.153).

Наступне судове засідання призначене судом на 31 липня 2024 року на 13 год. 45 хв.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із трекінг номером 06 902 449 9841 41, ОСОБА_1 10 липня 2024 року отримала судову повістку (а.с.155).

30 липня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 адвокатом Сердюк Р.В. було подано клопотання в якому останній зазначив, що чергове судове засідання у даній справі призначене 31 липня 2024 року на 13 год. 45 хв. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року, йому відмовлено в участі в режимі відеоконференції. У вищевказане друге судове засідання прибути також не може, у зв`язку з чим просить провести його без участі заявника ОСОБА_8 та її представника, адвоката Сердюка Р., доводи заяви про встановлення факту родинних відносин від 23 лютого 2024 року підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Доводи заяви про доручення доказів отриманих від міграційної служби та витребування документів про приватизацію квартири (від 22 травня 2024 року вих. №658 д.2-2) підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Доводи заяви про виклик свідків згідно переліку наведеного в п. 3-5 прохальної частини заяви про встановлення юридичного факту (від 23 лютого 2024 року вих. №658 д.1-1) підтримує, просить задовольнити та викликати у наступне судове засідання, для допиту в якості свідків зазначених осіб. Дані свідки обізнані з родинними відносинами та можуть підтвердити, що ОСОБА_9 , приходиться матір`ю ОСОБА_4 (а.с.158-160).

Крім того, 30 липня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему «Електронний суд», представником ОСОБА_1 , адвокатом Сердюк Р.В. було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Про підготовку матеріалів для ознайомлення та можливий час, просить повідомити адвоката Сердюка Р. В. за тел. (050) 42-000-99 (а.с.161).

Як вбачається з довідки секретаря судового засідання від 31 липня 2024 року, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України (а.с.162).

31 липня 20224 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя постановлено ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду (а.с.163-166).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частина перша статті 43 ЦПК України визначає загальні права учасників судової справи. Водночас частина друга цієї статті визначає й їх обов`язки, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2); з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3); виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6); виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункт 7).

Стаття 44 ЦПК України прямо вказує на неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (частини перша та друга статті 128 ЦПК України).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Судова повістка, а у випадках, встановлених ЦПК України, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (відповідно до абзацу першого частини шостої статті 128 ЦПК України).

У разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду (частини перша та друга статті 130 ЦПК України).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (частина друга статті 210 ЦПК України).

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частини перша-третя статті 211 ЦПК України).

Учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи (частини перша та друга статті 212 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причини повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позов без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Тобто законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони, а тому саме позивач має продемонструвати свій процесуальний інтерес у як найшвидшому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі.

Отже, норми частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Тож, під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19 (провадження № 61-15254св20), від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20), від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21).

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, виходив із того, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи заявниця не з`явилась в судові засідання, які були призначені на 29 травня 2024 року та 31 липня 2024 року.

Інтереси заявниці ОСОБА_1 представляв її представник адвокат Сердюк Р.В. (а.с.10,11).

22 травня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Сердюк Р.В. подав до суду дві заяви. Одну про проведення судового засідання 29 травня 2024 року та наступних судових засідань в режимі відеоконференції (а.с. 104-109). Другу про доручення доказів від міграційної служби та витребування документів від районної адміністрації щодо приватизації квартири (а.с. 112-114).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2024 року представнику ОСОБА_1 , адвокату Сердюк Р.В. про проведені судового засідання в режимі відеоконференції, відмовлено (а.с.149-150).

За вказаних обставин, представником ОСОБА_1 , адвокатом Сердюк Р.В. до суду першої інстанції була подана третя заява від 28 травня 2024 року, в якій адвокат виходячи з вище зазначених обставин, просив суд судове засідання 29 травня 2024 року провести без участі заявника ОСОБА_1 та її адвоката Сердюка.Р.В.(а.с.151-152).

Після дати першого засідання, наступне було призначене на 31 липня 2024 року.

Питання порушені в заяві від 23 травня 2024 року, про доручення доказів з міграційної служби, витребування документів від районної адміністрації про приватизацію квартири та виклик свідків, судом не вирішені. Протокол судового засідання відсутній.

30 липня 2024 року адвокатом Сердюк Р.В. подав до суду заяву в якій зазначено, що враховуючи, що ухвалою суду першої інстанції йому було відмовлено в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, зазначаючи, що у судове засідання прибути не може, у зв`язку з чим просить провести розгляд справи без участі заявника ОСОБА_8 та її представника, адвоката Сердюк Р.В. Доводи заяви про встановлення факту родинних відносин підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Вирішити раніше заявлене клопотання про доручення доказів та виклик і допит свідків, які обізнані з родинними відносинами та можуть підтвердити, що ОСОБА_9 , приходиться матір`ю ОСОБА_4 (а.с.158-160).

Вимоги вище вказаної п`ятої заяви поданої адвокатом, судом у другому судовому засіданні, розглянуті не були.

Колегія суддів зазначає, що під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.

З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Сердюк Р.В. подавав заяву про розгляд справи без участі сторони заявниці та її адвоката, а у справі не встановлено обставин, за яких їх неявка до суду першої інстанції перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для залишення заяви про встановлення юридичного факту без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

При цьому слід зауважити, що суд першої інстанції не навів конкретних причин неможливості розгляду справи без особистої явки заявниці ОСОБА_1 , або її представника, адвоката Сердюк Р.В. та не обґрунтував наявності перешкод для вирішення справи по суті через таку неявку.

За обставин цієї справи не вбачається, що заявниця ОСОБА_1 втратила інтерес до вирішення спору по суті.

Водночас, позиція представника ОСОБА_1 , адвоката Седюк Р.В., була активною та процесуально виправданою, інші учасники справи подали заяви про подальший розгляд без їх участі. Відповідно, питання про доручення доказів отриманих від міграційної служби, витребування документів від районної адміністрації та виклик свідків, могло бути вирішено і без участі заявниці та її адвоката.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повторну неявку сторони заявниці у судове засідання без поважних причин або неповідомлення нею про причини неявки.

З огляду на зазначене, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2024 року не можна вважати законною та обгрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим колегія суддів не вбачає підстав для розподілу судових витрат в зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді, оскільки передача справи до суду першої інстанції для продовження розгляду не є остаточним вирішенням спору, при якому вирішуються питання розподілу понесених сторонами судових витрат згідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Сердюк Романа Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2024 року у цій справі скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 24 жовтня 2024 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С. Гончар М.С.Кочеткова І.В.