Номер провадження: 22-ц/813/5637/24
Справа № 522/2272/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року,

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 24.09.2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» укладено кредитний договір № 442-08/П-3, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 93000 доларів США на строк з 24.09.2008 року по 23.09.2018 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами згідно з умовами кредитного договору.

У зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 24.12.2010 року у справі № 2-6463/2010 стягнув з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» борг у загальній сумі 111069,84 доларів США та 95724,55 грн.

Боржник рішення суду не виконав. Банк вважає, що має право на нарахування 3% річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, а наявність чинного рішенням суду про стягнення боргу підтверджує прострочене грошове зобов`язання.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість на кредитним договором у вигляді трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 16514,41 доларів США та судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 05 квітня 2024 року позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» кошти в сумі 6856,72 доларів США та судовий збір в розмірі 3760,11 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що кредитором нараховано 3 % річних на суму не виконаного грошового зобов`язання поза межами трирічного строку з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, оскільки банк звернувся до суду з даним позовом лише 03.02.2023 року, то й період обчислення 3% річних має обмежуватися періодом з 03.02.2020 року по 23.02.2022 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ Укргазбанк відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що постановю РОдеського апеляційного суду від від 31.08.2021 року у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчу листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмовлено.

Зазначає, оскільки ПАТ АБ Укргазбанк пропущений строк на стягнення основного зобов`язання, то він пропущений і до додаткових вимог про стягнення річних процентів.

ПАТ АБ Укргазбанк відмовився на стадії виконавчого провадження від прийняття нереалізованого іпотечного майна в рахунок заборгованості, а отже не прийняв належне виконання, вважається, що він прострочив та ОСОБА_1 не має сплачувати проценти за цей час.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2024 року відкрито провадження у справі та ПАТ АБ Укргазбанк роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись нате, що в постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 3-1522гс16 зроблено висновок, що "зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК), а враховуючи не виконання відповідачем рішення суду, тому зобов`язання за договором не припинилося. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2010 року у справі № 2-6463/2010 на теперішній час не виконане.

Щодо належності доказів відповідача зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості, будь-які погашення боргу за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Тобто виписки за рахунками є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали про відкриття провадження представник відповідача адвокат Лісовська М.М. отримала в особистому кабінеті Електронного суду 17.05.2024 року о 19:00 годині, що підтверджується довідкою.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті 28.08.2024 року о 18:50 годині, що підтверджується довідкою.

Представник позивача в судовому засіданні просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник відповідача адвокат Лісовська М.М. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті 28.08.2024 року о 18:50 годині, що підтверджується довідкою.

24.10.2024 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із форс-мажорними обставинами для представника.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.10.2024 року, яка занесена до протоколу судовго засідання, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відмовлено з огляду на таке.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (абзац другий статті 366 ЦПК України).

Як вже зазначалось, відповідач та його представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для встановлення фактичних обставин справи, скаржник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, у клопотанні не наведено обставин, які б перешкоджали розглянути справу за відсутності скаржника або його представника, а також не мотивовано необхідність безпосередньої явки представника відповідача до суду.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором від 24.09.2008 року не виконав, заборгованість не сплатив, не виконав рішення суду, то у банку виникло право на застосування наслідків такого порушення згідно з ст. 625 ЦК України.

Суд вважав, що кредитором нараховано 3 % річних на суму не виконаного грошового зобов`язання поза межами трирічного строку з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, оскільки банк звернувся до суду з даним позовом лише 03.02.2023, то й період обчислення 3% річних має обмежуватися періодом з 03.02.2020 по 23.02.2022.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 6 856,72 долара США.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.09.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 442-08/П-3, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 93000 дол. США на строк до 23.09.2018 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2010 року по справі № 2-6463/2010 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 24.09.2008 року в сумі 111069,84 дол. США та 95724,55 грн, з яких: 73625 дол. США - заборгованість по кредиту, 17035 дол. США заборгованість по простроченому кредиту, 20409,84 дол. США заборгованість по простроченим процентам, 95724,55 грн пеня.

Зазначені обставини свідчать про те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту та на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору.

03.02.2010 ПАТ АБ «Укргазбанк» отримав виконавчі листи на виконання рішення суду, які звернуті до виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року видано дублікати виконавчих листів по справі № 2-6463/10 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 442-08/П-3 від 24.09.2008 року у загальній сумі 111069,84 доларів США та поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № №2-6463/10.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31.08.2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018 року скасовано, у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчу листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відмовлено.

Відмовляючи у поновленні строку апеляційний суд виходив з того, що на момент отримання ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчого листа по даній справі - 03 лютого 2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив один рік, а із заявою про поновлення строку та видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось лише 23 червня 2015 року, при цьому, у заяві не зазначені будь-які поважні причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив стягнути з відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового заобовязання за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року у розмірі 16514,41 доларів США.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Верховний Суд у постанові від 18.09.2024 року у справі № 761/26741/22зазначив, водночас можливість примусового стягнення кредитором заборгованості, про стягнення якої ухвалено рішення суду, вичерпується після закінчення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа на виконання вказаного рішення, якщо такий строк не було поновлено в установленому законом порядку.

Ігнорування кредитором обставин закінчення строку пред`явлення рішення суду до виконання щодо стягнення заборгованості призвело б до надання стягувачу можливості безпідставно уникнути законодавчої вимоги щодо встановлених законом строків та призвело б до безпідставного перебування боржника у невизначеному стані понад встановлений Законом час, що порушило б принцип правової визначеності як один із основоположних аспектів верховенства права.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18).

У постановах від 23 листопада 2022 року у справі № 285/3536/20, від 18 березня 2020 року у справі № 442/398/15-ц Верховний Суд зауважив, що натуральним зобов`язанням (obligatio naturalis) є зобов`язання, вимога в якому не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку (оскільки боржник заявив про застосування позовної давності та вона застосована судом), але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 Цивільного кодексу України щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права нараховувати 3% річних та інфляційні втрати, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц).

Колегія суддв вважає слушними доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для стягнення у цій справі 3 % річних, адже вимога банку про стягнення заборгованості за кредитним договором у цьому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

ПАТ АБ «Укргазбанк» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту та на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання за кредитним договором № 442-08/П-3 від 24.09.2008 року щодо строку дії договору, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2010 року по справі № 2-6463/2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 24.09.2008 року в сумі 111069,84 дол. США та 95724,55 грн, при цьому постановою Одеського апеляційного суду від 31.08.2021 року відмовлено в поновленні пропущенного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа.

Отже, правовідносини сторін трансформувались у натуральне зобов`язання і ПАТ АБ «Укргазбанк» не має права на нарахування 3 процентів річних, заявлених до стягнення у цій справі, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.09.2024 року у справі № 761/26741/22.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання не підлягають задоволенню.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В.Назарова

О.Ю. Карташов