ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 8/753/17/24
У Х В А Л А

"25" листопада 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Лузовою І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяви позивача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича, представник відповідача: ОСОБА_2 , державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , представник відповідача: ОСОБА_4 , треті особи: акціонерне товариство «Сенс-Банк», представник третьої особи: Стовбун О. Й., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, та про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 р. ОСОБА_1 (далі також - позивачка) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , у якому просила: визнати недійсними електронні торги з продажу предмета іпотеки - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (далі також - спірна квартира, предмет іпотеки); скасувати протокол проведення електронних торгів від 07.05.2021 № 537588; скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки від 21.05.2021, складений приватним виконавцем Пишним А. В. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1; скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставного майна від 04.06.2021 № 1407, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Людмилою Вікторівною; скасувати рішення про державну реєстрацію прав від 04.06.2021 за індексним номером 5856071 про реєстрацію права власності на продане майно за ОСОБА_3 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.08.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.10.2023 рішення суду першої інстанції у цій справі скасоване та ухвалене нове рішення про задоволення позову.

У подальшому, постановою Верховного суду від 10.07.2024 постанову Київського апеляційного суду від 04.10.2023 скасовано із залишенням у силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.08.2022.

17.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Мотивує свою заяву тим, що відповідно до отриманої нею 19.08.2024 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на момент вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, відкриття виконавчого провадження та проведення електронних торгів були чинними три арешти спірної квартири, накладені на підставі постанов ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 26.11.2013, від 13.03.2015 та від 08.09.2016.

За міркуванням позивачки наявність арештів спірної квартири свідчить про неправомірність усіх дій щодо її примусової реалізації і є нововиявленою обставиною, яка є підставою для скасування рішення суду тапостановлення нового рішення про задоволення позову.

Ухвалою судді від 30.09.2024 заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами залишено без руху з підстав її подання без додержання вимог, встановлених статтею 426 ЦПК України.

14.10.2024 позивачка усунула недоліки заяви, що слугували підставою для залишення її без руху.

Ухвалою судді від 16.10.2024 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та заяву призначено до розгляду в судовому засіданні 25.11.2024.

04.11.2024 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондри Л. В. надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

20.11.2024 від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А. В., від імені якого діє представник ОСОБА_2 , надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Приватний виконавець послався на необґрунтованість доводів заяви та законність рішення суду вказуючи, що оскільки арешти на спірну квартиру були накладені після укладення іпотечного договору та в межах завершених на цей час виконавчих проваджень, під час вчинення виконавчих дій чинне законодавство не було порушене.

22.11.2024 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, зміст яких аналогічний змісту заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

22.11.2024 ОСОБА_1 також подала заяву про забезпечення позову. Посилаючись на існування ризику здійснення ОСОБА_3 реєстрації права власності на спірну квартиру та подальше її відчуження, позивачка просить накласти на квартиру арешт до вирішення її заяви про перегляд рішення суду.

22.11.2024 від відповідачки ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 ,надійшли заперечення на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Заперечення мотивовані тим, що зобов`язання позивачки перед іпотекодержателем виникли задовго до відкриття виконавчих проваджень, в межах яких були накладені арешти на квартиру, арешти накладені в інтересах стягувачів у відповідних виконавчих провадженнях і їх наявність на момент торгів права позивачки не порушують, ці виконавчі провадження завершені, а тому наведені у заяві обставини не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Окрім того не було жодних перешкод для отримання позивачкою інформації про квартиру з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вільний доступ до якого гарантується державою.

Заслухавши в судовому засіданні позивачку ОСОБА_1 , яка підтримала подані нею заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинамита про забезпечення позову, представника відповідачки ОСОБА_4 та представника третьої особи ОСОБА_5 , які заперечували проти їх задоволення, та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є необґрунтованою і задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю підстав, встановлених цивільно-процесуальним законом.

Так, відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За визначенням, наведеним у статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

З огляду на зазначене можна дійти висновку, що нововиявлені обставини передбачають наявність доказу, який входить до предмета доказування у справі, існував на час її розгляду, раніше не міг бути відомий заявнику, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, при цьому заявник повинен довести, що у нього не було можливості представити цей доказ на остаточному слуханні, а також що цей доказ є вирішальним у справі.

Подібні висновки щодо загальних принципів перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами викладені у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 541/2460/16-ц, від 21.10.2020 у справі № 726/938/18 та від 25.05.2021 у справі № 752/4995/17.

З матеріалів справи убачається, що позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що при вчиненні виконавчого напису, у процесі виконавчого провадження та при проведенні електронних торгів були допущені порушення, які спричинили її необізнаність щодо реалізації квартири і тим самим позбавили можливості прийняти участь в електронних торгах, захистити своє право власності в інший спосіб та спотворили вірогідні результати торгів.

Позивачка вказувала, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», вона не була повідомлена про відкриття виконавчого провадження, результати оцінки майна та про проведення торгів, зміст заявки виконавця на реалізацію арештованого майна не відповідає вимогам Порядку реалізації арештованого майна та всупереч цього Порядку її було відправлено не через особистий кабінет виконавця, у друкованих ЗМІ не було повідомлення про оспорювані торги, кошти за придбане на торгах майно були сплачені не переможцем торгів, а іншими особами.

На ці ж обставини ОСОБА_1 посилалась і в апеляційній скарзі на рішення суду.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд застосував, зокрема нормативні положення Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» (далі також - Закон № 898-IV) та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431. При цьому суд виходив із того, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними можуть бути лише такі порушення встановлених законодавством правил підготовки і проведення торгів, які могли вплинути на їх результат і, відповідно, порушили права і законні інтереси особи, яка їх оспорює, а дії (бездіяльність) виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, мають самостійний порядок і спосіб оскарження, та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Рішення суду мотивоване тим, оспорювані електронні торги проводились в рамках виконання чинного виконавчого напису нотаріуса, дії приватного виконавця щодо порушення порядку надсилання документів виконавчого провадження позивачка у визначеному законом порядку не оскаржувала, на неправомірність оцінки майна і його уцінки та існування наміру виконати вимогу за основним зобов`язанням до дня продажу предмета іпотеки на торгах не посилалась, документи виконавчого провадження надсилались позивачці за належною адресою, доказів, які б свідчили про те, що позивачка повідомляла іпотекодержателя (банк) про зміну своєї адреси проживання, суду не надано, перевірка змісту заявки приватного виконавця щодо реалізації арештованого майна на відповідність вимогам законодавства організатором торгів законом не передбачена та не встановлено таких порушень процедури підготовки і проведення торгів, які б могли вплинути на їх результат, а відтак не доведено порушення прав і законних інтересів позивачки.

Правильність висновків суду першої інстанції підтвердив Верховний Суд.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 898-IV, іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (частина шоста статті 3 Закону № 898-IV.

Відтак за змістом наведених нормативних положень з моменту виникнення іпотеки (її державної реєстрації) починає діяти пріоритет права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, умовою реалізації якого є порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Разом з тим є очевидним, що здійснення іпотекодержателем свого пріоритетного права щодо предмета іпотеки, який після виникнення іпотеки був обтяжений в інтересах іншого кредитора боржника (не іпотекодержателя), може впливати лише на права такого кредитора, але на результат торгів наведена обставина не впливає і суб`єктивні права боржника (іпотекодавця) не порушує.

Слід також зазначити, що ні у статтях 42, 43 Закону № 898-IV (в редакції, чинній на момент проведення оспорюваних електронних торгів), які визначали гарантії прав іпотекодавця при продажі предмета іпотеки з прилюдних торгів, ні в Порядку реалізації арештованого майна, не передбачено жодних обмежень можливості продажу на електронних торгах предмета іпотеки, на який після виникнення іпотеки та її реєстрації накладене обтяження в інтересах іншої особи.

Отже з урахуванням предмету і підстав позову, змісту спірних правовідносин та вищевказаних нормативних положень суд дійшов висновку, що наявність обтяжень (арештів) спірної квартирине відноситься до предмету доказування у справі і не має жодного значення для її вирішення, оскільки навіть при наявності в розпорядженні суду на момент ухвалення рішення відповідної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно результат розгляду справи був би такий самий.

Наведене означає, що обставина, на яку посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленою в розумінні статті 423 ЦПК України.

Питання існування обставин, які перешкоджали позивачці надати доказ перебування предмета іпотеки під обтяженнями на час розгляду справи суд не досліджував, оскільки відсутність зв`язку цього доказу з предметом доказування та його впливу на вирішення справи є достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Згідно з положенням статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до частини 6 статті 431 ЦПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

У розглядуваній справі прийняте рішення про повну відмову у задоволенні позову, яке набрало законної сили, підстав для перегляду цього рішення за нововиявленими обставинамисуд не знайшов, а відтак відсутні і підстави для вжиття в рамках даної цивільної справи будь-яких заходів забезпечення позову (заходів забезпечення виконання рішення суду).

На підставі викладеного, керуючись статтями 423, 429, 153, 258, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року у цивільній справі № 753/15207/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , треті особи: акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондра Людмила Вікторівна, про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала складена 29.11.2024.