Справа № 539/4094/24
Провадження № 2/539/1305/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Коваленко О.А.,

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,

з участю: представника позивача адвоката Антіховича В.В.,

представника відповідача адвоката Садового В.В.,

3-ї особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, вказавши наступне.

Відповідач ОСОБА_3 є його батьком, на теперішній час він досяг повноліття і є студентом другого курсу денної форми навчання Київського національного університету технологій та дизайну за спеціальністю «Дизайн». Термін навчання до 30.06.2027 року.

У зв`язку з навчанням, витрати матері на його утримання є досить значними та мати самостійно змушена оплачувати його навчання, проживання в гуртожитку та нести витрати, пов`язані з його навчанням та проживанням.

За таких обставин він просить суд стягувати з батька на його користь, на період навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів його заробітку(доходу), але на менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно,чи до досягнення сином 23-х річного віку, в залежності від того, яка обставина наступить першою.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Садовий В.В. посилався на те, що позивач, закінчивши школу не радився з батьком щодо подальшого навчання та не цікавився чи може батько надавати йому матеріальну допомогу. На даний час відповідач має незадовільний матеріальний стан. Мати постійну роботу і отримувати стабільні доходи йому не дозволяє постійний догляд за батьками, які потребують його догляду та допомоги. Щоб мати кошти на проживання, в січні 2024 року відповідач змушений був продати автомобіль. Інших доходів за останні роки він не мав.

Тому він не відмовляється від своїх обов`язків щодо надання сину посильної допомоги на навчання, але з урахуванням його матеріального стану. Вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дати подачі позову та до закінчення навчання чи до досягнення сином 23-х річного віку, в залежності від того, яка обставина наступить першою.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона, як мати позивача, наполягає на задоволенні позову, оскільки вона являється особою з інвалідністю третьої групи з дитинства, у зв`язку з чим має регулярні витрати на підтримання здоров`я та лікування. Її заробітна плата за останні десять місяців складає 173 354, 50 грн.

Саме із вказаного доходу вона, крім забезпечення щоденних витрат на проживання, змушена самостійно оплачувати навчання сина та його проживання в гуртожитку. До того ж, у зв`язку з навчанням сина за спеціальністю «Дизайн», була необхідність придбати ноутбук, саме для дизайну вказаний ноутбук було оформлено в кредит. Також вона виплачує іпотеку за придбану квартиру, в якій вона та син (в період приїзду з навчання) проживають.

Відповідач має у власності як рухоме так і нерухоме майно, зареєстрований як ФОП.

Вважає, що відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні сина протягом навчання, а тому прохала позов ОСОБА_2 задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, судом установлено, що позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Наданою довідкою підтверджується, що позивач дійсно навчається на другому курсі денної форми навчання Київського національного університету технологій та дизайну за спеціальністю «Дизайн». Термін навчання до 30.06.2027 року (а.с.11-12).

Відповідно до статей 199 та 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК, а саме:

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 - 1 ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Як вбачається із наданих відповідачем доказів, він має батьків, які хворіють і потребують його догляду та допомоги, що підтверджується рішеннями лікарняно-консультативної комісії від 06.12.2023 року, від12.06.2024 року (а.с.25-28) та актом про встановлення факту здійснення особою догляду (а.с.30-31)

Таким чином, судом встановлено, що син відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Доводи третьої особи ОСОБА_1 щодо наявності у відповідача доходів від підприємницької діяльності та від здачі в оренду рухомого та нерухомого майна, суд не може взяти до уваги, оскільки суду не надано жодної інфорації та доказів щодо розміру таких доходів.

Що стосується визначення розміру аліментів, то з урахуванням матеріального становища відповідача, наявності у нього батьків, які хворіють і потребують його догляду та допомоги, то суд вважає можливим стягувати з останнього аліменти не по 1/4 частині, а по 1/6 частині щомісяця.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.182, 199, 200 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ), про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну на 2 курсі, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.09.2024 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання, тобто до 30.06.2027 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 29.11.2024 р.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.А. Коваленко