Справа № 517/1071/24
Провадження № 2/517/211/2024
29 жовтня 2024 року с-ще Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Долженчук Надії Миколаївни, поданим в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину, -
Представник позивача - адвокат Долженчук Н.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину.
В позовній заяві зазначено, що з 06 листопада 2009 року позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 . З моменту народження та по теперішній час дитина проживає разом із матір`ю в с. Великий Дальник Одеського району Одеської області. Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року також було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , у розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 17 грудня 2010 року і до його повноліття.
Представник позивачки зазначає, що наразі розмір раніше визначених до стягнення аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше. Зазначене тягне за собою і відповідну зміну матеріального становища. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відбулися зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції. Батька не враховує ці обставини та платить лише визначені аліменти, не беручи до уваги збільшення потреб дитини.
За таких обставин для забезпечення потреб неповнолітнього ОСОБА_2 є доцільним зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку 1/4 від доходу платника аліментів.
Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 28).
У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дати, час і місце судових засідань повідомлялися належним чином (а.с. 33, 34, 44, 52). Водночас представник позивача надала до суду заяву, у якій вказала, що вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі наполягають на їх задоволенні, просять суд розглядати справу без їх участі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечують (а.с. 54).
Відповідач у судове засідання двічі не з`явився хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлений про дати, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлені йому судові повістки про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернуті суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 35, 53). Відповідач про причини неявки суд не повідомив та не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно довідки Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 02-20/970 від 15 серпня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).
Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідача, а конверти повернулися на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дати, час і місце судового розгляду.
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивача та її представника ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 06 листопада 2009 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, який заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року (справа № 1506/6366/2012) було розірвано. Після розірвання шлюбу у позивачки залишилось прізвище « ОСОБА_3 » (а.с. 8).
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2010 року (а.с. 9).
Також, зазначеним вище заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року (справа № 1506/6366/2012) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , у розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 17 грудня 2010 року і до його повноліття (а.с. 8).
У Великомихайлівському відділі державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання листа № 1506/6366/2012 (а.с. 14).
Дитина проживає і зареєстрована з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області (а.с. 11).
Згідно доводів позовної заяви розмір аліментів, визначений заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року у справі 1506/6366/2012 в сумі 800 гривень, є недостатнім для належного забезпечення неповнолітньої сина позивачки та відповідача всім необхідним для належного утримання, навчання, виховання.
Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 14 січня 2016 року, позивачка своє прізвище « ОСОБА_3 » змінила на « ОСОБА_5 » (а.с. 10).
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями СК України.
Згідно частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України в системному взаємозв`язку зі статтею 181 СК України зміна розміру аліментів може полягати і у зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
Правозастосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Отож, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом частини 3 статті 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.
Звертаючись до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів представник позивачки визначила способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька, що відповідає вимогам закону.
Стаття 182 СК України визначає чіткий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу.
Будь-яких доказів того, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, чи наявності інших обставин, що мають істотне значення, які б могли бути підставою визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, суду не надано.
Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому розмір аліментів в сумі 800 гривень, які стягуються за заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року у справі 1506/6366/2012, явно не є достатньою сумою для задоволення потреб дитини.
Відтак, установивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено відповідно до статті 89 ЦПК України, суд приходить висновку про те, що необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів 1/4 частка заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що узгоджується з вимогами частини 2 статті 182 СК України.
При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.
Дослідивши докази в справі, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).
Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп., оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 184, 192 СК України, ст.ст. 19, 27, 83, 133, 137, 175, 274-275, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов представника позивача адвоката Долженчук Надії Миколаївни, поданий в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року у справі № 1506/6366/2012.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2013 року у справі № 1506/6366/2012 про стягнення аліментів на утримання дитини, припинити з дня набрання законної сили цим рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відомості про сторони у справі:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: