Дата документу 27.11.2024 Справа № 334/873/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/873/24 Головуючий у 1 інстанції Добрєв М.В.
Провадження № 22-ц/807/2035/24 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Трофимової Д.А.

за участю секретаря судового засідання Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2024 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізькоїобласті Проценка Дмитра Юрійовича, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання неправомірними дії приватного виконавця, недійсними оцінки майна, електронного аукціону та акту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся з вищезазначеним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Яковлева Тетяна Валентинівна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 05 вересня 2024 року задоволено клопотання відповідача - приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. - закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. у межах виконавчого провадження №67609015 щодо: проведення оцінки нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16), що належить боржнику ОСОБА_1 та щодо реалізації належного боржнику ОСОБА_1 майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвалу суду скасувати та направити справ для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

В силу вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дії приватного виконавця, недійсними оцінки майна, електронного аукціону та акту.

25.06.2024 року відповідач, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з тих підстав, що боржником пропущено встановлений чинним законодавством строк на звернення до суду із скаргою на дії або бездіяльність виконавця, а позовна заява не містить клопотань про поновлення судом пропущеного строку та документів, що підтверджують поважність причини пропуску цього строку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено порядок оскарження дій приватного виконавця.

Колегія суддів не погоджується з зазначеним рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Конституційний Суд України у Рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року зазначив, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 6-зп від 25 листопада 1997 року Головним обов`язком держави, згідно зі статтею 3 Конституції України, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (стаття 8 Конституції України).

Так, у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom, заява №4451/70, пункти 28-36) Європейським судом з прав людини було визначено, що право на доступ до суду є одним з аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. У цій справі Суд визнав право на доступ до суду як невід`ємний аспект гарантій, закріплених у статті 6, пославшись на принципи верховенства права та недопущення свавілля, покладені в основу більшості положень Конвенції. Разом з тим, право на доступ до суду повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (рішення у справі "Беллє проти Франції" (Bellet v. France), заява № 13343/87, пункт 36). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд (рішення у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany ), [ВП] заява № 42527/98, пункт 45 та рішення у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Лупені та інші проти Румунії", (Lupeni Greek Catholic Parish and others v. Romania), [ВП] заява № 76943/11, пункти 84, 86).

При цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 «Про верховенство права» (Venice Commission: the Rule of Law; прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року (далі - Доповідь Венеціанської комісії).

В пункті 37 Доповіді Венеціанської комісії вказано, що верховенство права включає в себе вісім «інгредієнтів: (1) доступність закону (в тому значенні, що закон має бути зрозумілим, чітким та передбачуваним); (2) питання юридичних прав мають бути вирішені нормами права, а не на основі дискреції; (3) рівність перед законом; (4) влада має здійснюватися у правомірний, справедливий та розумний спосіб; (5) права людини мають бути захищені; (6) мають бути забезпечені засоби для розв`язання спорів без надмірних матеріальних витрат чи надмірної тривалості; (7) суд має бути справедливим; (8) дотримання державою як її міжнародноправових обов`язків, так і тих, що обумовлені національним правом.

Статтею 188 ЦПК України визначено підстави та порядок об`єднання і роз`єднання позовних вимог.

Зокрема, згідно ч.1 цієї статті в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивач скористався своїм процесуальним правом щодо об`єднання позовних вимог, які є пов`язаними між собою.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено передчасний висновок, щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. у межах виконавчого провадження №67609015 щодо: проведення оцінки нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16), що належить боржнику ОСОБА_1 та щодо реалізації належного боржнику ОСОБА_1 майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Літ. А-16).

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 05 вересня 2024 року та є підставами її скасування і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя 05 вересня 2024 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 грудня 2024 року.

Головуючий

Судді: