Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/361/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2024 м.Красилів
Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючого - судді Вознюка Р.В.
за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.
справа № 677/361/24,
відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «СК Промінь»,
третя особа ОСОБА_2 ,
предмет позову визнання відсутнім права оренди,
представник позивача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СК Промінь», треті особи: ОСОБА_2 , про визнання відсутнім права оренди, -
в с т а н о в и в:
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У представник позивача адвокат Браніцький О.М. у заяві просив справу розглянути у його та позивача відсутність.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При ухваленні по справі № 677/361/24 рішення від 13.11.2024 року судом не було вирішено питання судових витрат в частині витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката стороні позивача.
Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.11.2024 позов ОСОБА_1 до ТОВ «СК Промінь» задоволено повністю.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Як вбачається з матеріалів справи 02.02.2024 позивач уклала Договір про надання професійної правничої допомоги № 01-0202/2024 (надалі Договір) з Адвокатським бюро «Олександра Браніцького»
Відповідно до п.5.1. Договору № 01-0202/2024 сторони погодили, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнт сплачує Бюро гонорар.
Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди розмір винагороди Бюро за падання правової допомоги, обсяг якої визначено у пунктах 1.1, 1.2 цієї Додаткової угоди до Основного договору, становить грошову суму в національній валюті України (гривні) визначену згідно порядку обчислення гонорару у формі фіксованої оплати та складає 50 000 грн.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Обґрунтовуючи розмір витрат на правничу допомогу представник позивача посилався на п. 28 Додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15 згідно якої розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Вказана правова позиція Великої Палати Верховного Суду була конкретизована у Додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 року у якій Велика Палата Верховного Суду зауважила, що фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону N 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в акті №01 про надання професійної правничої допомоги до Договір про надання професійної правничої допомоги № 01-0202/2024 обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, вивчення та опрацювання наданих Клієнтом документів, підготовка позовної заяви, роз`яснення клієнту змісту процесуальних рішень суду, участь представника у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Водночас, суд враховує, що предмет спору стосується правовідносин, що не відзначаються значною важкістю, Дана категорія справ є поширеною та не потребує значних витрат часу, у справі було проведено лише 3 судових засідання та за наслідками судового розгляду було винесено заочне рішення.
До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків.
Також судом враховується кваліфікація представника позивача адвоката Браніцького О.М. та те, що він має значний стаж роботи у галузі права,науковий ступінь кандидат юридичних наук вчене звання доцент, а тому суд вважає, що у представника позивача зважаючи на його кваліфікацію та досвід не виникло значних труднощів при представництві інтересів ОСОБА_1 в справі №677/361/24.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 до товариство з обмеженою відповідальністю «СК Промінь» про визнання відсутнім права оренди додаткове рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 .
Суддя Р. В. Вознюк