Справа №752/3784/24
Провадження №2-о/752/218/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту перебування на утриманні та факту спільного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Музиченко Євгенія Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту перебування на утриманні та факту спільного проживання, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 12.09.1986 заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .

З моменту реєстрації шлюбу вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проживали за рахунок доходу ОСОБА_2 , який складався з його пенсії у розмірі 12005, 28 грн. на місяць.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії у зв`язку зі втратою годувальника, однак їй було відмовлено, оскільки не надано доказів на підтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника.

Просила:

-встановити факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-встановити факт, що на момент смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявниці підтвердила доводи заяви, згодом до суду не з`явилась, просила розглянути справу без участі сторін.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися.

Допитана як свідок ОСОБА_1 суду пояснила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 1986 року. Вони проживали на дачі. Вона є фізичною особою-підприємцем з 2006 року, але не працювала. Вид діяльності - здача власного майна в оренду. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловіка. Приблизний розмір пенсії у чоловіка становив 12000 грн. Дохід сім`ї становила пенсія чоловік. Вона сплачувала комунальні послуги, купувала продукти та ліки. Інших джерел доходів у неї не було.

01.03.2024 судом постановлено ухвалу про залишення заяви без руху.

30.04.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено здійснювати розгляд зазначеної цивільної справи за правилами окремого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12.09.1986 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбі Підлісна, актовий запис №719.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, актовий запис №14927.

23.10.2023 рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , згідно заяви зареєстрованої від 19.10.2023 за №293, оскільки заявником не надано доказів, що підтверджують факт перебування на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.01.2022 садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.02.2024 №2600-0202-8/29255 ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років. Станом на 01.01.2022 розмір пенсії становив - 9968,93 грн., з 01.03.2022 - 10505, 28 грн., з 01.03.2023 по 27.08.2023 - 12005,28 грн.

Актом спільного проживання осіб на день смерті від 30.09.2023, складеного головою правління СТ «Ім. Лисенка», встановлено, що ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним адресою: АДРЕСА_1 та вони вели спільне господарство.

ОСОБА_1 сплачувала за комунальні послуги, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за 2023 рік щомісячні авансові внески за ІІІ квартал - 2680 грн., за IV - 4020 грн. Сума єдиного внеску, яка підлягає сплаті на небюджетні рахунки, за даними звітного (податкового) період становить 17688 грн.

Відповідно до відомостей про суми нарахованого доходу зарахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2023 рік самостійно визначена сума доходу, на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини - 80400 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 13.11.2024 ОСОБА_1 за травень 2022 року отримала дохід у розмірі 219,69 грн., за листопад 2022 року - 115,13 грн., за 4 квартал - 30000 грн., за серпень 2023 року - 134,20 грн.

Статтею 13 Конвенції Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Частиною 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з пп. 3 та 9 п. 2.3 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

Згідно з п. 2.11 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

У цій справі заявниця, зокрема, просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю зі своїм померлим чоловіком, натомість суд звертає увагу, що заявниці було відмовлено органом пенсійного забезпечення в призначенні пенсії у разі втрати годувальника, оскільки відсутні документи, що засвідчують факт перебування останньої на утриманні ОСОБА_2 .

Слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Суд зазначає, що заявниця обрала неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки встановлення факту спільного її проживання з чоловіком не потягне за собою жодних правових наслідків для захисту її порушеного права, задоволення цієї вимоги не забезпечить реалізацію права заявниці отримати право на призначення пенсії по втраті годувальника. Ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, такий захист повинен бути повним, забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії, забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

В даному випадку ефективним способом захисту в цьому випадку є встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 .

Як було встановлено ОСОБА_1 проживала зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується письмовими доказами та свідченнями свідка ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років розмір пенсії становив -приблизно 12000 грн.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, її дохід від підприємницької діяльності не є стабільним, крім того, він значно менший за пенсію, яку отримував її померлий чоловік.

Допитана як свідок заявниця підтвердила, що дохохід її померлолго чоловіка був для неї постійним і основним джерелом доходу, лоскільки дохід від її підприємницькох діяльності був меншим за за доходи її чоловіка.

Таким чином, судом встановлено, що дохід померлого чоловіка заявниці значно перевищував розмір її щомісячного доходу, що підтверджує факт того, що пенсія померлого чоловіка ОСОБА_2 , була для заявниці постійним і основним джерелом засобів до існування.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, оскільки інше не передбачене законом.

Керуючись ст.ст. 12- 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 293-294, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті.

Відмовити в задоволенні інших вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 16, .

Рішення складено 25.11.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова