Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5494/23 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 72 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/5494/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Звягельської міської ради, про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 1 липня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він із відповідачкою проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У них народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він записаний батьком дітей. За останні роки мати дітей - ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається, їхнім життям не цікавиться. Діти перебувають на обліку в службі у справі дітей міської ради, як діти, що проживають у сім`ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах. На сьогоднішній день діти проживають з ним та перебувають на його утриманні. Відповідачка участі у вихованні дітей не приймає.

Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету від 09.08.2023 року № 851 рекомендовано позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, просив суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 1 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, зазначає, що, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що ОСОБА_2 до 2023 року належно не доглядала за дітьми. Однак, на даний час вона стала на шлях виправлення та намагається постійно покращувати своє відношення до дітей, намагається надавати допомогу дітям та постійно вживає заходів, щоб з ними побачитись.

Посилається на п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, яким передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.12.2023 року, зі змісту якого вбачається, що сукупний розмір заборгованості по аліментах (виконавче провадження №64466227) складає 23000,820 грн., востаннє аліменти сплачувались у жовтні 2023 року; сплата аліментів за період з лютого 2021 року по листопад 2023 року відбувалася лише двічі: у травні 2023 року - 11866,20 грн. та в жовтні 2023 року - 10416,50 грн.; розмір заборгованості по аліментах (виконавче провадження №74395276) станом на 25.07.2024 року становить 7990,00 грн., за останні п`ять місяців аліменти не сплачувались жодного разу, що аж ніяк не може свідчити про участь матері у матеріальному забезпеченні дітей та належній сплаті аліментів на їх утримання), відсутності у відповідачки належних умов для проживання дітей. Діти з 13.01.2014 року перебувають на обліку в служби у справах дітей міської ради, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати дітей ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: вихованням дітей не займається, не утримує їх, не піклується про стан здоров`я синів, не працює, зловживає алкогольними напоями, вчиняла насильство щодо дітей.

Характеристики на дітей гімназії №5 Звягельської міської ради від 29.05.2023 року свідчать про те, що мати не приймає участі у їхньому вихованні; натомість батько підтримує зв`язок з класними керівниками синів, здійснює контроль за успішністю та поведінкою хлопців, долучається до вирішення питань батьківського комітету, діти забезпечені всім необхідним для навчання.

Твердження відповідачки про те, що вона не відвідує школу з тих підстав, що він нібито негативно охарактеризував її перед вчителями дітей і їй соромно туди йти, не відповідають дійсності, оскільки відповідачка не була позбавлена права і можливості у будь-який зручний для неї час відвідати навчальний заклад дітей, поспілкуватися з педагогами та наочно продемонструвати, що вона не зловживає алкогольними напоями та веде прийнятний спосіб життя, і тим самим розвіяти всі сумніви щодо цього. Проте відповідачка такою можливістю не скористалася.

Також не відповідають дійсності твердження відповідачки про те, що він перешкоджає її спілкуванню з дітьми, що спростовується показами самих дітей, які були допитані у судовому засіданні у присутності психолога та класних керівників, які засвідчили, що тиску на дітей не було, питання ставилися коректно. Діти пояснили, що він не забороняє їм бачитися з матір`ю нічого поганого про неї їм не каже. Крім того, у випадку наявності перешкод з його боку відповідачка має право вимагати встановлення графіку побачень з дітьми в судовому порядку або через орган опіки та піклування, проте вона цього ніколи не робила, що свідчить про відсутність такої проблеми та відсутності з його боку перешкод їхньому спілкуванню.

Також діти в судовому засіданні вказали на погане ставлення до матері, оскільки вона бачиться з ними рідко, навчанням не цікавиться, в школу не приходить, любов і турботу не проявляє, зловживає спиртними напоями, спілкування обмежується запитаннями: «Як твої справи? Чи в тебе все добре?». Тобто спілкування носить формальний характер, не є довірливим та таким, що притаманне спілкуванню матері з дітьми в загальноприйнятому розумінні згідно з усталеними поглядами суспільства на сім`ю та норм і звичаїв моралі. Психоемоційний стан дітей після таких зустрічей є вкрай пригніченим, оскільки вони гостро потребують материнської любові, уваги, підтримки, розуміння, тепла, опіки, захисту, проте не отримують цього і в результаті ще більше розчаровуються та відчувають себе покинутими і не важливими для матері.

Покази свідка ОСОБА_7 , який є співмешканцем відповідачки, про те, що вона стала на шлях виправлення, сплачує аліменти та піклується про дітей, також спростовуються наявними у справі доказами (висновок органу опіки та піклування, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, характеристики з навчальних закладів).

Зазначені обставини досліджувалась у судовому засіданні, проте суд не надав їм належної правової оцінки та не врахував при винесенні судового рішення.

Суд зробив помилковий висновок про те, що відповідачка стала на шлях виправлення та намагається постійно покращувати своє відношення до дітей, намагається надавати допомогу дітям та постійно вживає заходів щоб з ними побачитись. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка створила належні умови для проживання дітей, що вона сплачує аліменти на їх утримання, що вона має офіційне джерело доходу, достатнього для утримання дітей, що вона почала цікавитися їх навчанням, станом здоров`я, займається їх вихованням, організацією дозвілля тощо.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси - проте суд не обґрунтував, з яких мотивів ним було постановлено рішення, яке суперечить і думці самих дітей, і висновку органу опіки та піклування, і об`єктивним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється матір`ю дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Виконкому Звягельської міської ради № 851 від 9 серпня 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування, яким визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні було допитано дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Діти пояснили, що раніше мама рідко з ними бачилась, до школи не приходить. Зловживала алкогольними напоями. На даний час не зловживає. Зараз мама почала частіше з ними зустрічатись, цікавиться їхніми справами, сплачує аліменти. Просили позбавити її батьківських прав.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він проживає разом із ОСОБА_2 . Проходить військову службу за мобілізацією. ОСОБА_2 допомагає матеріально своїм дітям. Він сам особисто сплачував аліменти на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Підтвердив, що ОСОБА_2 спілкується з дітьми та приймає участь у їхньому вихованні.

Відповідно до положень ст. 11 Закону України « Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави для позбавлення батьківських прав передбачені ст. 164 СК України.

Так, частиною 1 даної статті передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Аналіз змісту ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як у сукупності, та й кожен окремо, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька ( матері), так і для дитини, й застосовується судом лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року зазначив, що питання сімейних відносин має ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У справі " Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( параграф 100).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що ОСОБА_2 до 2023 року належно не доглядала за дітьми. Водночас, передбачені законодавством підстави для застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, відсутні.Відповідачка стала на шлях виправлення та намагається постійно покращувати своє відношення до дітей, намагається надавати допомогу дітям та постійно вживає заходів, щоб з ними побачитись.

Застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, в даному випадку є невиправданим та не сприятиме захисту прав дітей, які будуть розлучені зі своєю матір`ю.

Частина 6 статті 19 СК України передбачає можливість суду не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують рішення суду.

Керуючись ст. ст.259 ,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 1 липня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: