У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/343/20

Провадження №6/377/17/24

28 листопада 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Федорчук Г.В., за відсутності приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. та його представника адвоката Патерилова В.В., боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника,-

У С Т А Н О В И В:

10 вересня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло подання, в якому приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович просить:

- визначити частку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у спільному сумісному майні квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прийняти рішення, яким надати дозвіл приватному виконавцю на примусову реалізацію нерухомого майна, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: визначену судом частку у спільному сумісному майні квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Подання обґрунтоване тим, що 22.02.2022 на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. надійшли виконавчі листи № 377/343/20, видані 17.06.2021 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 доларів США боргу за договорами позики та трьох процентів річних від суми боргу в сумі 600 доларів США, всього на загальну суду 10 600 доларів США; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат по оплаті судового збору в сумі 2 848,10 гривень. 23.02.2022 приватним виконавцем, на підставі статей 3-4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень. Керуючись вимогами статті 3, частини 3 статті 40, статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», 23.02.2022 приватний виконавець виніс постанови про стягнення з боржника основної винагороди, а також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження». З метою забезпечення виконання рішення суду, 23.02.2022 приватним виконавцем на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, копії яких надіслано сторонам виконавчого провадження та до органів і установ, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. В ході перевірки майнового стану боржника при примусовому виконанні рішення встановлено, що задовольнити вимоги стягувача в повному обсязі за рахунок звернення стягнення на кошти боржника, рухоме майно, неможливо. Як вбачається із заяви стягувача, квартира АДРЕСА_2 , де зареєстрована боржник, належить їй на праві спільної сумісної власності з іншою особою. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів або іншого рухомого майна для виконання виконавчих листів № 377/343/20, виданих 17.06.2021 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договорами позики та трьох процентів річних від суми боргу на загальну суду 10 600 доларів США і стягнення судових витрат по оплаті судового збору в сумі 2 848,10 гривень, необхідно визначити частку боржника ОСОБА_1 , у спільному сумісному майні квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 та звернути стягнення на незареєстроване майно боржника.

Ухвалою судді від 10 вересня 2024 року подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника, було прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18 вересня 2024 року.

18 вересня 2024 року подання було знято з розгляду та призначено судове засідання на 03 жовтня 2024 року.

03 жовтня 2024 року подання було знято з розгляду та призначено судове засідання на 16 жовтня 2024 року.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2024 року задоволено клопотання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича про витребування доказів, витребувано від Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 ; інформацію про всіх осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 .

16 жовтня 2024 року було оголошено перерву у судовому засіданні на підставі частини другої статті 240 ЦПК України.

Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року було відкладено судовий розгляд справи на підставі пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України на 28 листопада 2024 року.

Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О. та його представник адвокат Патерилов В.В., в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. До суду в системі «Електронний суд» від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. надійшла заява, в якій він просив провести розгляд подання без участі приватного виконавця та його представника за наявними матеріалами, та задовольнити подання.

Заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України.

Заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак, остання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. Указане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року в справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18), а також у постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2020 року в справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року в справі № 826/20408/14 (провадження №К/9901/16143/20), від 10 листопада 2021 року в справі № 756/2137/20 (провадження №61-3782св21).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи № 377/343/20, суд вважає за необхідне зробити наступний висновок.

З матеріалів цивільної справи № 377/343/20 вбачається, що 03 червня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість за договорами позики в сумі 10 600,00 доларів США та стягнути судовий збір у сумі 2848,10 гривень ( том 1 а.с. 2-6).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 29 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 11 березня 2021 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 доларів США боргу за договорами позики та трьох процентів річних від суми боргу в сумі 600,00 доларів США, всього стягнуто 10 600,00 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 848 гривень 10 копійок( том 1 а.с. 91-98, 141-147).

17 червня 2021 року Славутицьким міським судом Київської області було направлено представнику ОСОБА_2 адвокату Федосіну Артему Вікторовичу рекомендованим листом з повідомленням два виконавчі листи по справі № 377/343/20, провадження № 2/377/192/20, видані на підставі рішення суду від 29 вересня 2020 року: виконавчий лист про стягнення заборгованості на загальну суму 10 600,00 доларів США; виконавчий лист про стягнення судових витрат на загальну суму 2 847,10 гривень, які були отримані представником ОСОБА_2 - адвокатом Федосіним А.В. 22 червня 2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи ( том 1 а.с. 156-157).

З матеріалів зведеного виконавчого провадження ЗВП № 68773166 вбачається, що 22 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області, виданого 17.06.2021 у цивільній справі № 377/343/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 доларів США боргу за договором позики, трьох відсотків річних від суми боргу в сумі 600,00 доларів США, всього 10 600,00 доларів США( том 1 а.с. 165).

23 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем у виконавчому провадженні ВП № 68764681 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 377/343/20, виданого 17.06.2021 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 доларів США боргу за договорами позики та трьох процентів річних від суми боргу в сумі 600 доларів США, всього 10 600 доларів США( том 1 а.с. 170-171).

Крім цього, 22 лютого 2022 року ОСОБА_2 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Славутицького міського суду Київської області, виданого 17.06.2021 року у цивільній справі № 377/343/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат по оплаті судового збору в сумі 2 848,10 гривень.

23 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем у виконавчому провадженні ВП № 68763019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 377/343/20, виданого 17.06.2021 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2 848,10 гривень( том 1 а.с. 174).

23 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою було об`єднано виконавчі провадження № 68763019, № 68764681 у зведене виконавче провадження № 68773166( том 1 а.с. 181).

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені боржнику ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання, проте конверт із копіями постанов повернуто відправнику ( том 1 а.с. 171, 178, том 2 а.с. 69-70).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, винесеною 23 лютого 2022 року у виконавчому провадженні, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів( том 1 а.с. 184).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, винесеною 23 лютого 2022 року у виконавчому провадженні, накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 ( том 1 а.с. 186).

Боржнику ОСОБА_1 28.08.2024 за зареєстрованим місцем проживання було направлено виклик приватного виконавця № 14252 з вимогою надати відомості про майно, доходи, кошти, місце роботи( том 1 а.с. 199).

04 вересня 2024 року приватним виконавцем Чучковим М.О. було складено акт приватного виконавця, відповідно до якого боржник ОСОБА_1 на прийом до приватного виконавця на виклик № 14252 від 28.08.2024 не з`явилася( том 1 а.с. 200).

Як зазначено в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.08.2024 № 392736223, відомості про об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні ( том 1 а.с. 198).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.04.2023 № 330175028, відомості про фізичну особу РНОКПП: НОМЕР_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні( том 1 а.с 187).

Відповідно до інформації, яка знаходиться в матеріалах зведеного виконавчого провадження, у ОСОБА_1 відкриті станом на 25.04.2023 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» три карткові рахунки: UA 8969507, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . На картковому рахунку НОМЕР_2 залишок коштів становить 5414,95 гривень, на картковому рахунку НОМЕР_3 залишок коштів становить 16,11 гривень ( том 1 а.с. 188).

Відповіддю МВС на запит приватного виконавця № 194633948 від 06.03.2024 підтверджено, що у МВС за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані( том 1 а.с. 195).

Як зазначено у відповіді Пенсійного фонду України на запит приватного виконавця № 196480624 від 19.03.2024, ОСОБА_1 отримала заробітну плату 01.10.2019 від Дочірнього підприємства «ЦЕПТЕР ІНТЕРНАЦІОНАЛЬ УКРАЇНА», інші відомості про отримані боржником доходи відсутні. Відповіддю ПФУ від 19.11.2024 підтверджено, що в РЗО відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 доходів ( том 1 а.с. 196, том 2 а.с. 70).

Згідно з інформацією, наданою Державною прикордонною службою України на запит приватного виконавця № 223249577 від 28.08.2024, в Державній прикордонній службі України відсутні дані щодо перетину ОСОБА_1 в період з 23.02.2022 по 28.08.2024 державного кордону ( том 1 а.с. 198).

Відповідно до відповіді з Державної податкової служби України на запит приватного виконавця станом на 19.11.2024 інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих само зайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня( том 2 а.с. 71).

Як зазначено у відповіді на запит приватного виконавця № 240099854 від 19.11.2024, наданої Державною фіскальною службою України, боржник за вказаним у запиті податковим номером на обліку в органах ДФС не перебуває( том 2 а.с. 72).

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

У даній справі встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , боржнику у справі, та ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про право власності, виданого 23.07.1998 ВП «Чорнобильська АЕС» на підставі розпорядження (наказу) керівника органу приватизації генерального директора ВП «Чорнобильська АЕС» № 304- пр., копія якого долучена до матеріалів справи ( том 2 а.с. 42).

Згідно з пунктом 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 15-08 від 23.10.2024 за даними архіву приватизаційних справ житлового фонду Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 виникло на праві спільної сумісної власності за громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1998 року, виданого ВП «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації номер запису 275/10, в книзі 57-09-23/1 від 22.12.1998.

Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації вищевказане нерухоме майно не зареєстровано в державному Реєстрі прав власності.

За даними Реєстру Славутицької територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.12.1995 ( том 2 а.с. 41).

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту статті 112 Цивільного кодексу Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (частина перша).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга).

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта).

Частиною першою статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частинами першою-другою статті 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За відсутності домовленостей між співвласниками щодо розміру частки кожного з них у спільному майні законом презюмується рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності.

У звязку з цим правильним є застосування принципу рівності часток співвласників при визначенні часток у спільній сумісній власності, які не визначені за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином, частка співвласників нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , становить одну другу її частину.

Отже, частка ОСОБА_1 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 її частину.

Визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для подальшого вирішення питання про звернення стягнення на цю частку та у свою чергу, є адекватним ступенем втручання у права боржника, а також узгоджується із положеннями національного законодавства та практикою ЄСПЛ, із метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Арешт на подільний об`єкт незавершеного будівництва накладається з урахуванням особливостей, визначених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.

У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Застосування судом положень частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-592/09 (провадження № 61-8383св18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/6400/15-ц (провадження № 61-19786св18), від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення Славутицького міського суду Київської області від 29 вересня 2020 року у справі № 377/343/20, яким стягнуто з неї борг на користь ОСОБА_2 в сумі 10 000,00 доларів США за договорами позики та трьох процентів річних від суми боргу в сумі 600,00 доларів США, всього стягнуто 10 600,00 доларів США, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 848 гривень 10 копійок не виконала, борг не повернула. З лютого 2022 року приватний виконавець здійснює заходи щодо пошуку майна боржника, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача, та встановив, що боржник не має грошових коштів у достатній кількості та іншого майна, на яке приватним виконавцем може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду. Приватним виконавцем було вичерпано всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для належного виконання судового рішення за рахунок іншого майна боржника ніж частини квартири, однак ці заходи не призвели до виконання судового рішення. У силу положень частини п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» боржник не запропонувала види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу з метою виконання судового рішення про стягнення боргу, хоча їй відомо про наявність рішення суду, оскільки вона приймала участь у судовому розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Приватним виконавцем виявлено належність боржнику на праві власності частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності 03 серпня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Отже, відомості про набуття речових прав на нерухоме майно повинні бути внесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, однак такий Реєстр не містить інформації про зареєстроване право власності ОСОБА_1 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а тому у приватного виконавця було відсутнє підтвердження належності боржнику на праві власності зазначеної частки квартири та відсутня можливість звернення стягнення на цю частку без звернення до суду із цією заявою у порядку статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, приватний виконавець обґрунтовано звернувся до суду з указаним поданням, оскільки відсутність державної реєстрації права власності на квартиру, 1/2 частки якої належить боржнику, однак нею не зареєстрована, утруднює подальшу примусову реалізацію цього майна, а отже, і виконання судового рішення.

За таких обставин подання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Задоволення подання приватного виконавця не порушує прав іншого співвласника квартири, оскільки за ним залишається право спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно. Визначення частки боржника у майні та подальше звернення стягнення на неї забезпечить виконання рішення суду у справі № 377/343/20, яке набрало законної сили 11 березня 2021 року, і яке тривалий час не виконується у порядку примусового виконання.

Керуючись статтями 440, 443 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, та про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника, задовольнити.

Визначити, що частка у праві власності ОСОБА_1 в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/2 частину.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана та складена 28 листопада 2024 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька