Справа №:755/3307/24
Провадження №: 2/755/2997/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 36 495,00 грн, що складаються із заборгованості за кредитним договором від 09 вересня 2021 року

№ 2341252 в розмірі 15 295,00 грн, заборгованості за кредитним договором від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021 у розмірі 21 200,00 грн та судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 вересня 2021 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2341252. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором.

11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11082023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором позики від 09 вересня 2021 року № 5481719, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики від

09 вересня 2021 року № 2341252 в розмірі 15 295,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 10 295,00 грн.

Також 09 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ 07003-11/2021. Договір укладено в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021, укладеним між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021 у розмірі 21 200,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 16 200,00 грн.

На підставі вказаного просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість кредитним договором від 09 вересня 2021 року № 2341252 в розмірі 15 295,00 грн та заборгованість за кредитним договором

09 листопада 2021 року № 07003-11/2021 у розмірі 21 200,00 грн, що разом складає 36 495,00 грн.

Додатково наголошує, що всі нарахування заборгованості за кредитним договором від

09 вересня 2021 року № 2341252 та за кредитним договором 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021 здійснювалися первісними кредиторами до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитних договорів в односторонньому порядку не змінювалися.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про згоду на ухвалення заочного рішення.

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала. 02 квітня

2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Герасимової Т.І., у якому представник просила відкласти ухвалення рішення, повідомила про намір відповідача укласти мирову угоду з позивачем у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та складними життєвими обставинами. До клопотання додано проект мирової угоди та докази на підтвердження заявлених тверджень.

Станом на дату ухвалення рішення спільної заяви сторін про укладення мирової угоди з підписаною мировою угодою від сторін не надходило.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 09 вересня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 2341252 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з яким ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5 000,00 грн, строком на 30 днів з процентною ставкою - 1,90 % на день (693,50 % річних), знижена - 0,01 % в день (3,65 % річних), тип процентної ставки - фіксована. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною ставкою - 24079,41 % річних, за зниженою ставкою - 3,71 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою - 7 850,00 грн, за зниженою ставкою - 5 015,00 грн.

Кредит надається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта.

Договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 10.7 Договору позики, реквізити та підпис сторін.

Також 09 вересня 2021 року електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, підписано паспорт споживчого кредиту. Пунктом 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту.

07 жовтня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 підписано додатковий договір до договору від 09 вересня 2021 року № 2341252 та паспорт споживчого кредиту, в яких сторони погодили продовження строку дії договору кредитування на 30 календарних днів до

07 листопада 2021 року.

06 листопада 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 підписано додатковий договір до договору від 09 вересня 2021 року № 2341252 та паспорт споживчого кредиту, в яких сторони погодили продовження строку дії договору кредитування на 30 календарних днів до 07 грудня 2021 року.

10 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 підписано додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору від 09 вересня 2021 року № 2341252, за яким сторони узгодили, що клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 2 500,00 грн у термін до 16 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 2 500,00 грн (пункт 2) Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у пункті 2 додаткового договору (пункт 3).

17 липня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 підписано додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору від 09 вересня 2021 року № 2341252, за яким сторони узгодили, що клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 1 500,00 грн у термін до 23 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 3 500,00 грн (пункт 2). Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у пункті 2 додаткового договору (пункт 3).

27 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 підписано додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору від 09 вересня 2021 року № 2341252, за яким сторони узгодили, що клієнт зобов`язується погасити частину основного боргу за договором у сумі 2 500,00 грн у термін до 31 липня 2023 року, а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 2 500,00 грн (пункт 2). Усі зобов`язання клієнта за договором припиняються з моменту виконання клієнтом умов, зазначених у пункті 2 додаткового договору (пункт 3).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 09 вересня 2021 року

№ 2341252 станом на 11 серпня 2023 року (до 31 січня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 39 480 грн, з яких: 15 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 24 480,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.

Як встановлено судом, кредитний договір від 09 вересня 2021 року № 2341252 та додаткові договори до нього укладені в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме: з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідачем не спростовано факту укладення договору від 09 вересня 2021 року № 2341252.

При цьому, з наданого проекту мирової угоди вбачається, що відповідач визнає наявну заборгованість за договором від 09 вересня 2021 року № 2341252.

Із дослідженого судом договору про надання фінансового кредиту від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 встановлено, що його підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 7 Договору, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 08 грудня 2021 року (пункт 1.2 договору). Згідно пункту 1.3 договору, за користування кредитом клієнт сплачує 1095,0 % річних (процентів) від суми кредиту в розрахунку 3,00 % (процентів) на добу. Тип відсоткової ставки - фіксована.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021 станом на 21 вересня 2021 року (до 31 січня 2024 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 21 200,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 16 200,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.

Як встановлено судом, кредитний договір № 07003-11/2021 укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті 12 вказаного Закону, а саме: з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідачем не спростовано факту укладення кредитного договору від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021.

Також з наданого проекту мирової угоди вбачається, що відповідач визнає наявну заборгованість за договором від 09 вересня 2021 року № 2341252.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від

23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

З матеріалів справи судом встановлено таке.

11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 11082023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, ТОВ «Лінеура Україна» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна». Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

11 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 11 серпня 2023 року № 11082023.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 11 серпня 2023 року

№ 11082023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором

№ 2341252 в сумі 15 295,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 5 000,00 грн, сума заборгованості за процентами - 10 295,00 грн.

Разом із тим, матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором позики, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».

Стосовно договору про надання фінансового кредиту від 09 листопада 2021 року

№ 07003-11/2021, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 судом встановлено таке.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали Договір факторингу № 21092022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Інвеструм» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФК «Інвеструм» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм». Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» також підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 21 вересня 2022 року № 21092022.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 21 вересня 2022 року

№ 21092022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором

№ 07003-11/2021 в сумі 21 200,00 грн з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу

- 5 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 16 200,00 грн.

Матеріали справи також не містять доказів направлення повідомлення боржнику ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Позивач вказує, що на виконання договору від 09 вересня 2021 року № 2341252 ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань згідно договору утворилася заборгованість у сумі 15 295,00 грн, з яких: з яких: 5 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 10 295,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.

На виконання договору про надання фінансового кредиту від 09 листопада 2021 року

№ 07003-11/2021 ТОВ «ФК «Інвеструм» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань згідно договору утворилася заборгованість у сумі 21 200,00 грн, з яких: з яких: 5 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 16 200,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.

Суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року

№ 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі згідно договору від 09 вересня 2021 року № 2341252, договору про надання фінансового кредиту від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021, перераховано грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі. Проте суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не подала, заперечень проти факту отримання грошових коштів не заявила, у поданій заяві представник ОСОБА_1 - адвокат Герасимова Т.І., повідомила, що відповідач має намір укласти з позивачем мирову угоду, що фактично свідчить про визнання ОСОБА_1 факту отримання грошових коштів згідно кредитних договорів та наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами, вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Відповідно до статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами першою, шостою, сьомою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, за договором від 09 вересня 2021 року № 2341252 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , відповідач факту отримання грошових коштів згідно договору не заперечувала, власних зауважень до наданого позивачем розрахунку не надала, заборгованість фактично визнала. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 09 вересня 2021 року

№ 2341252 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 15 295,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5 000,00 грн, сума заборгованості за процентами

- 10 295,00 грн, підлягає задоволенню.

Стосовно договору від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021 про надання фінансового кредиту, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 відповідач факту отримання грошових коштів згідно договору також не заперечувала, власних зауважень до наданого позивачем розрахунку не надала, заборгованість фактично визнала. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 09 листопада 2021 року № 07003-11/2021 про надання фінансового кредиту у розмірі 21 200,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 5 000,00 грн, сума заборгованості за процентами - 16 200,00 грн, підлягає задоволенню.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 06 лютого 2024 року

№ 57034 позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12, 13, 49, 81, 89 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09 вересня 2021 року № 2341252 в розмірі 15 295,00 грн, заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 09 листопада 2021 року

№ 07003-11/2021 у розмірі 21 200,00 грн, що разом складає 36 495,00 грн (тридцять шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код юридичної особи в , адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою:

АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 01 серпня 2024 року.

Суддя О.О. Хромова