Справа № 361/3388/24
Провадження № 2/361/3436/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2024 року представником позивача до суду була подана дана позовна заява, в якій вона просить стягнути з відповідача на користь позивача 25459,67 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 04.09.2021 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АРКС та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 43214а1кп відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Seat, д.р.н НОМЕР_1 .

04.12.2021 року о 13:15 в м. Бровари, вул. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Seat (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ) та автомобіля Volkswagen (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Seat (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 43214а1кп від 04.09.2021.

Згідно відповіді від НПУ № 409734 про ДТП та постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2022 року (справа № 361/10797/21), дорожньо-транспортна пригода сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX3129478 від 10.01.2022 року та умов Договору страхування № 43214а1кп від 04.09.2021, розмір страхового відшкодування склав 157459,67 грн, з яких: 148861,03 грн. позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО; 8598,64 грн. було зараховано в якості несплачених чергових страхових платежів згідно п. 28.28 Договору страхування № 43214а1кп від 04.09.2021 (у випадку сплати страхового платежу за Договором частинами Страховик має право здійснити страхове відшкодування за вирахуванням різниці між повним страховим платежем за Договором та фактично сплаченим за Договором страховим платежем).

Відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 43214а1кп від 04.09.2021 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування: 157459,67 грн.- 0,00 грн. = 157459,67 грн.

157459,67 грн, - вартість відновлювального ремонту автомобіля Seat (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку № НОМЕР_3 , наряду-замовлення № BSZ0000003/BSH00000002.

Зважаючи на викладене вище до AT ?СК ?АРКС? (правонаступника AT ?CK ?АХА СТРАХУВАННЯ?), до позивача у справі, перейшло право вимоги на отримання від винної особи ( ОСОБА_1 ) компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Seat (д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.12.2021 року о 13:15 в м. Бровари, вул. Шевченка.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? в АТ СГ ?ТАС? згідно полісу №АР/9424772. Полісом № АР/9424772 встановлений ліміт відповідальності АТ СГ ?ТАС? в розмірі 130000,00 грн., франшиза - 1500,00 грн.

08.04.2022 року позивач звернувся до АТ СГ ?ТАС? із заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 2853/18/ЦВ.

01.07.2022 року АТ СГ ?ТАС? було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 128500,00 грн. (ліміт відповідальності 130000,00 грн., франшиза 1500,00 грн.).

Позивачем 24.03.2023 року була направлена на адресу відповідача претензія за вих. №СУ/010545/4-3.

Відповідачем 05.04.2023 було сплачено на користь позивача 2000,00 грн., 07.05.2023 - 500,00 грн., 17.06.2023 - 500,00 грн., 08.09.2023 - 500,00 грн. Загальна сума сплачена боржником становить 3500,00 грн.

Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків в повному обсязі.

Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 157459,67 грн., а AT СГ ?ТАС? сплачено страхове відшкодування в розмірі 128500,00 грн., відповідачем сплачено 3 500,00 грн., отже ціна позову становить 25 459,67 грн.

157 459,67 грн. - 128 500,00 грн. - 3 500,00 грн. =25 459,67 грн.

10 квітня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 01 жовтня 2024 року

Представник позивача, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала клопотання, в якому просила проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 10000,00 грн.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.09.2021 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АРКС та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за №43214а1кп відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Seat, д.р.н НОМЕР_1 .

04.12.2021 року о 13:15 в м. Бровари, вул. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Seat (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ) та автомобіля Volkswagen (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого пошкоджений автомобіль Seat (д.р.н. НОМЕР_1 ), який застрахований позивачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №43214а1кп від 04.09.2021.

Згідно постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2022 (справа № 361/10797/21), визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX3129478 від 10.01.2022 року та умов Договору страхування № 43214а1кп від 04.09.2021, розмір страхового відшкодування склав 157459,67 грн, з яких: 148861,03 грн. позивачем сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 859487 від 11.01.2022; 8598,64 грн. зараховано в якості несплачених чергових страхових платежів згідно п. 28.28 Договору страхування №43214а1кп від 04.09.2021 року.

Відповідно до п. 28.13 Договору страхування № 43214а1кп від 04.09.2021 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( ОСОБА_1 ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована відповідно до Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? в АТ СГ ?ТАС? згідно полісу №АР/9424772 (що підтверджується відповіддю від НГІУ № 409734 про ДТП та роздруківкою з бази МТСБУ щодо полісу № АР/9424772).

Полісом № АР/9424772 встановлений ліміт відповідальності АТ СГ ?ТАС? в розмірі 130000,00 грн., франшиза - 1500,00 грн.

08.04.2022 року позивач звернувся до АТ СГ ?ТАС? із заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 2853/18/ЦВ.

01.07.2022 року АТ СГ ?ТАС? було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 128500,00 грн. (ліміт відповідальності 130000,00 грн., франшиза 1500,00 грн.).

Позивачем 24.03.2023 року була направлена на адресу відповідача претензія за вих. №СУ/010545/4-3, що підтверджується фіскальним чеком.

Відповідач 05.04.2023 року сплатив на користь позивача 2000,00 грн., 07.05.2023 - 500,00 грн., 17.06.2023 - 500,00 грн., 08.09.2023 - 500,00 грн. Загальна сума сплачена боржником становить 3500,00 грн.

Позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 157459,67 грн., а AT СГ ?ТАС? сплачено страхове відшкодування в розмірі 128500,00 грн., відповідачем сплачено 3500,00 грн., 157 459,67 грн. - 128 500,00 грн. - 3 500,00 грн. = 25 459,67 грн.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Регрес регулюється нормами цивільного права, зокрема ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України ?Про страхування? до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України ?Про страхування?, з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України ?Про страхування? до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?. Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України ?Про страхування? можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18).

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі3028 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 76-83, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС завдану шкоду в розмірі 25459 грн. 67 коп. заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.