Провадження 4-с/522/48/24
УХВАЛА

29 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондаря В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Єрганінової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса скаргу ОСОБА_1 , за участі стягувача: ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 08.05.2024 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича та просить:

- визнати дії з винесення постанови про відмову у відводі приватного виконавця від 26.04.2024 протиправними;

- визнати протиправними дії з винесення повідомлення про вчинення виконавчих дій з опису і арешту майна, що належить боржникові від 26.04.2024;

- скасувати постанову про відмову у відводі приватного виконавця від 26.04.2024.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 22.04.2024 ОСОБА_1 було заявлено відвід приватному виконавцю Притуляку В.М. з мотивів дотримання приватним виконавцем вимог ч. 4 ст.24 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», п.4 ч.4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження». 26.04.2024 постановою приватний виконавець відмовив у задоволенні відводу, однак така постанова не містить мотивувальної частини. Постанова не отримана ні поштою, ні електронною адресою, тільки 27.04.2024 у неробочий час вона з`явилася у сервісі АСВП з номером виконавчого провадження в режимі доступу сторін до ВП з індивідуальним ідентифікатором. Повідомлення від 26.04.2024 про вчинення виконавчих дій опису і арешту майна, що належить боржнику на 29.04.2024 о 14:00 год, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 в світлі винесення її в той самий день, що і постанову про відмову у задоволенні відводу, та можливості проведення таких виконавчих дій під час дії воєнного стану є незаконною та необґрунтованою, оскільки порушує права боржника, який згідно заяви про реструктуризацію від 03.02.2024 добровільно виконує кредитні зобов`язання перед ОСОБА_2 . Це повідомлення отримано поштою ОСОБА_1 02.05.2024.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла у провадження судді Суворовій О.В.

Ухвалою від 14.05.2024 скаргу прийнято до розгляду судді Суворової О.В., зупинено стягнення у виконавчому провадженні №72289771 та витребувано копію матеріалів виконавчого провадження.

До суду 17.05.2024 надійшли заперечення на скаргу на дії приватного виконавця від представника приватного виконавця ОСОБА_4 Гросу В.Є., згідно яких просить скаргу залишити без задоволення.

Заперечення мотивовані тим, що у ОСОБА_1 не було підстав для звернення з заявою про відвід, а тому приватний виконавець виніс постанову про відмову у її задоволенні, адже сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, не перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування відповідальності приватного виконавця. Постанова направлялися скаржниці, однак поштове відправлення було повернуто відправнику 13.05.2024. Заявниця не обґрунтувала яким чином повідомлення про вчинення виконавчих дій порушило або могло порушити її права як боржника. Реструктуризація боргу не застосовується до справ у яких наявне судове рішення, що набрало законної сили про стягнення із споживача заборгованості або відкрити виконавче провадження. Щодо того, що боржниця виконує кредитні зобов`язання перед стягувачем, то скаржник вперше за період відкриття виконавчого провадження здійснила платіж в рахунок погашення її заборгованості саме в день подання скарги на дії приватного виконавця. Тому, порушень з боку приватного виконавця не вбачається.

На підставі розпорядження керівника Приморського районного суду м. Одеси №408/24 від 26.06.2024 на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 04.06.2024 «Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Приморського районного суду м. Одеси, у зв`язку з поданням заяви про відставку», по справі проведено повторний автоматизований розподіл, в результаті якого справу 27.06.2024 передано судді Бондарю В.Я.

Ухвалою від 27.06.2024 скарга прийнята до провадження судді Бондаря В.Я. та призначена до розгляду у судовому засіданні 04.07.2024.

У зв`язку з відключенням подачі електроенергії до приміщення суду, розгляд справи у судовому засіданні 04.07.2024 було відкладено до 15.07.2024.

У судовому засіданні 15.07.2024 проведеному за участі представника скаржника ОСОБА_3 та представника стягувача ОСОБА_6 було відкладено розгляд справи до 29.07.2024.

У судове засідання 29.07.2024 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_3 звернулася до суду 29.07.2024 з клопотанням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням єдиного адвоката скаржниці у відпустці.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Отже, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст.450ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі учасників справи за наявними у справі доказами.

Скарга подана на початку травня 2024, скаржник подала всі докази, приватний виконавець подав заперечення з доказами, тому підстав для відкладення розгляду справи не вбачається, а, тому, клопотання адвоката Бійц М.Е. підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою від 18.07.2023 Приватний виконавець Притяляк Валерій Миколайович відкрив виконавче провадження №72289771, згідно яким виконується виконавчий лист №1522/21028/12 виданий 15.07.2023 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 у розмірі 103 021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08.08.2012 складає 823 449,88 грн та судовий збір у розмірі 3 219 грн (а.с.84).

Постановою від 15.12.2023 внесено зміни до автоматизованої системи виконавчих проваджень, оскільки виконавчий лист видано 15.06.2023, замість помилкового вказаного 15.07.2023 (а.с.68).

18.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. з заявою про відвід, адже розмір виконавчих проваджень перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування відповідальності приватного виконавця (а.с.87 на звороті).

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 26.04.2024 у ВП №72289771 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 18.04.2024 про відвід приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. Постанова мотивована відсутністю підстав для прийняття рішення про відвід, передбаченого ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.21).

Згідно листа Міністерства юстиції України від 25.03.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. з ТДВ «Страхова компанія Експо Страхування» укладено договір №ДВО04/012/2023-И зі строком дії з 22.01.2023 по 21.01.2024 з сумою страхування 50 000 000 000 грн та договір №ДВО 003/012/2024-И зі строком дії з 22.01.2024 по 21.01.2025 з сумою страхування 50 000 000 000 грн (а.с.19).

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов`язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Згідно п.4 ч.4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо: сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування відповідальності такого приватного виконавця.

У своїх запереченнях приватний виконавець Притуляк В.М. зазначає, що відповідно до звіту за І півріччя 2023 року, на кінець звітного періоду на виконанні у приватного виконавця перебуває 1 959 виконавчих проваджень, залишок нестягнутих сум 1 658 412 322 грн.

Тож, підстав вважати, що суми стягнень перевищують мінімальний розмір страхової суми відсутні.

Постанова про відмову у відводі мотивована відсутністю підстав передбачених статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» і таких підстав не встановлено судом, тож постанова є законною та відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Те що постанова з`явилася 27.04.2024 у неробочий час у сервісі АСВП пояснюється часом необхіднім на обробку даних, для опрелюднення.

Приватний виконавець Притяляк В.М. 26.04.2024 виніс повідомлення про вчинення виконавчих дій, відповідно до якого заплановано проведення відповідних дій з опису та арешту майна, що належить боржнику на 29.04.2024 о 14:00, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У повідомленні вказано, що ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконує рішення суду. Повідомлення направлено ОСОБА_1 та отримано нею 02.05.2024 (а.с.22-24, 47).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За ст. 10 Закону України ««Про виконавче провадження»» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За п. 1-4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні інструкції на примусове списання коштів або пред`явлення емітенту електронних грошей до погашення в обмін на грошові кошти надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках/електронних гаманцях. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Окрім іншого, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом № 1304-VIIІ; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об`єкти нерухомості.

Правило щодо застосування встановленої законом черговості звернення стягнення на майно боржника, а саме, що в першу чергу звернення стягнення повинно відбуватись на кошти та рухоме майно, має істотне значення. Відповідно, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна відповідно до частини першої статті 50 Закону «Про виконавче провадження» здійснюються у виключному випадку у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Постановою від 27.02.2024 накладено арешт на майно та грошові кошти боржника ОСОБА_1

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX).

Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX.

Підпунктом 3 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

Рішення у справі №1522/21028/12 ухвалено 19.05.2014, дублікат виконавчого листа видано 15.06.2023, внаслідок розгляду заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Таким чином, на момент набрання законної сили Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» рішення у даній справі давно набрало законної сили.

Тому, доводи представника скаржника про протиправність дій приватного виконавця з винесення повідомлення про вчинення виконавчих дій, у зв`язку з прийняттям Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» є безпідставними.

З приводу добровільного виконання своїх зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 , то жодних доказів такому скаржник не надала.

Згідно статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Доводи ОСОБА_1 не знаходять своїх підтверджень, постанова приватного виконавця Притуляка В.М. про відмову у задоволенні заяви про відвід є обґрунтованою, повідомлення про вчинення виконавчих дій винесено у відповідності до норм матеріального та процесуального права та не порушує права скаржника.

На підставі ст.ст. 4, 18, 24, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 261, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , за участі стягувача: ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 01 серпня 2024 року.

Суддя В.Я.Бондар