Справа № 577/1296/24
Провадження №2/574/185/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Буринського районного суду Сумської області порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов мотивує тим, що 05.03.2011 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з 2023 року стосунки між ними погіршились, зникло взаєморозуміння в і взаємоповага, зійшло нанівець відчуття родинної єдності, стали частими сварки, в зв`язку з чим тривалий час вони проживають окремо. Вважає, що їхній шлюб фактично припинив існування, а тому вона наполягає на розірванні шлюбу.

Також, зазначає, що діти проживають разом з нею у АДРЕСА_1 . Відповідач знаючи, що діти потребують постійної батьківської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх обов`язків, достатньої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки офіційно працює у ТОВ «РІВА-СТАЛЬ».

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить розірвати укладений між нею та ОСОБА_2 шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 02.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мороз Л.О. в судове засідання не з`явилися, однак представником подано до суду заяву, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати без їхньої участі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав.

З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05.03.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №128, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.42).

Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 та сторони від вказаного шлюбу мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43-44).

За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України).

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та надати строк на примирення не просять.

З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим.

Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву на позовну заяву не подав та в судове засідання для викладу своїх заперечень проти позову не прибув, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам позивачки.

З врахуванням позиції відповідачки, викладеної у заяві, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з позивачем.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України).

Таким чином, відповідач, будучи батьком малолітніх: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язаний утримувати останніх до досягнення ними повноліття. Проживання відповідача окремо від дітей не звільняє його від виконання вказаного обов`язку.

Відповідач є особою молодого віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд вважає, що останній має можливість працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу на утримання своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у заявленому позивачкою розмірі, а саме 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці.

Разом з цим, відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, стягнення аліментів на двох дітей в єдиній частці від заробітку (доходу) батька до досягнення дітьми повноліття, як просить позивачка, суперечить закону, оскільки в такому випадку аліменти підлягають стягненню в єдиній частці до досягнення повноліття лише найстаршою дитиною.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 968 грн. 96 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а на користь держави - судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст.24, 105, 112, 114, 115, 180-183, 191 СК України, ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.03.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 128.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.03.2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складено 05.08.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук