Справа № 263/3419/20
Провадження № 6/201/728/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів по справі №263/3419/20, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів в порядку спадкування.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 04 листопада 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів по справі №263/3419/20,посилаючись на те, що виконавчі документи були втрачені.

Представник заявника надав суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 04 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів в порядку спадкування задоволено. Стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_3 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 28 209, 34 грн. Стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Відповідно до довідки виданої керівником апарату Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, зазначено, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 27 серпня 2020 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

В обліково-статистичній картці на зазначену справу також містяться виконавчі листи. Відомості щодо видачі останніх в Автоматизованій системі документообігу суду відсутні.

Від Державної казначейської служби України надійшла відповідь за вих. №5-06- 06/15002 від 08 липня 2024, що виконавчі документи обліковувались в Управлінні Державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області, але для можливості подальшого виконання необхідно стягувачці ще подати дублікати цих виконавчих листів, у зв`язку із знищенням їх оригіналів, внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації.

Згідно із п. 17. 4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемент права на справедливий суд згідно ст.6 Конвенції).

Статтею 18 ЦПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Відповідно до ст. ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Ураховуючи те, що виконавчі листи по цивільній справі № 263/3419/20 були втрачені, а рішення суду залишається невиконаним, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 18, 431, 433 п. 17. 4 Перехідних положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів по справі №263/3419/20 - задовольнити.

Видати дублікати виконавчих листів замість їх втрачених оригіналів по справі №263/3419/20 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення грошових коштів в порядку спадкування у розмірі 28 209, 34 грн. та судового збору в розмірі 840,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова