Справа № 685/900/24
Провадження № 2/685/251/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

25 листопада 2024 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Турчин-Кукаріної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Медун В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ідентифікаційний код юридичної особи в ; місцезнаходження: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» Ткаченко Марія звернулася до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 24 682,32 грн. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення кредиту, взятих на себе у зв`язку з укладенням договору.

Так, позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 4361321, який було підписано позичальником ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С127330. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 4361321 від 23.06.2021, відповідачу ОСОБА_1 надано кредит у гривні, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконувати інші обов`язки, передбачені договором. Отримавши грошові кошти у позику від ТОВ «Авентус Україна», відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства в частині виконання договірних відносин а саме статей 526 та 527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись статтями 530, 1082, 1084 Цивільного кодексу України та на підставі договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»); на підставі договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр»), а ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідача, на підставі чого ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 4361321 від 23.06.2021 у розмірі 24 682 гривні 32 копійки, з яких: 7500 гривень 00 копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 17 050 гривень 00 копійок становить заборгованість за нарахованими процентами, 120 гривень 00 копійок становлять інфляційні збитки, 12 гривень 32 копійки становлять три проценти річних.

Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26.09.2024 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 11:00 24.10.2024, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав копію ухвали та позовної заяви з додатками 08.10.2024.

У судове засідання, призначене на 24.10.2024, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. У зв`язку з неявкою учасників справи, судове засідання відкладено на 12.11.2024.

У зв`язку з повторною неявкою сторін судове засідання 12.11.2024 відкладено на 25.11.2024, у яке сторони не з`явились втретє. Відзиву від відповідача не надійшло.

Із врахуванням позиції Верховного Суду у справі № 752/8103/13-ц від 24.10.2024, якщо сторони судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 03.05.2022 у справі № 520/5386/15-ц).

Окрім цього, із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 25.11.2024 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту та договору факторингу.

При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи.

1.Факт укладення договору кредиту.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері регламентує Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, який набрав чинності 10.06.2017.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

За змістом ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2017, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Судом встановлено, що 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» (ліцензіатом на надання фінансових послуг з надання грошових коштів у позику на підставі Розпорядження Нацкомфінпослуг від 28.03.2017 № 753) та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 4361321 (а.с. 6-10), який було підписано позичальником ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора С127330.

За умовами п. 5.4. договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором, повідомляти товариство про зміну даних, зазначених у розділі 11 договору протягом 3-х календарних днів, зокрема через контакт-центр товариства або засобами особистого кабінету, виконувати інші обов`язки, передбачені договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1.2. договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту за договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 становить 7500 грн (п. 1.3. договору), строк кредиту становить 30 днів з кінцевим терміном повернення 23.07.2023 (включно), детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору (п. 1.4. договору).

За змістом п. 1.5. договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021, сторонами узгоджено фіксовану процентну ставку, що становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2. договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3. договору.

Метою кредиту є задоволення особистих споживчих потреб (п. 1.6. договору).

Згідно з умовами п. 2.1. договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством відповідно до п. 2.2. договору протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього договору кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством семи кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. договору (п. 2.4. договору). Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів погашення заборгованості за кредитом (п. 2.5. договору).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (п. 10.2. договору).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником ОСОБА_1 .

2.Факт отримання грошових коштів у позику.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг») до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.

У матеріалах справи відсутні відомості про відмову споживача від договору про споживчий кредит.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів у позику від ТОВ «Авентус Україна» за договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 підтверджено копією повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 7/5090 від 07.06.2024 про успішність фінансових операцій за договором із ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020, відповідно до якого 23.06.2021 о 22:11 год згідно транзакції № 959002109 (замовлення № 19973489) на платіжну картку № НОМЕР_2 (вказану в п. 2.1. Договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021) перераховано грошові кошти в сумі 7500 грн (а.с. 14, зворот).

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взяті на себе за Договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 7500 грн, було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача.

З огляду на вказане, суд вважає факт виконання кредитодавцем умов договору з передачі грошових коштів доведеним, та на цій підставі, виниклим обов`язок відповідача повернути позичені грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором кредитування.

3.Факт невиконання позичальником обов`язку з повернення кредиту.

Порядок та строки повернення кредиту визначено у договорі (п. 6.1.) та надано у вигляді графіку платежів, зазначеного у паспорті споживчого кредиту (а.с. 11-13), де міститься електронний підпис відповідача, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 10, зворот), підписаної відповідачем.

Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладанням цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація щодо умов кредитування. Відповідач повернув грошові кошти ТОВ «Авентус Україна» частково на загальну суму 1831,25 грн, сплативши 1781,25 грн 17.07.2021, 50,00 грн 05.11.2021 (а.с. 22, зворот). Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що отримавши грошові кошти у позику в сумі 7500 грн, відповідач повернув їх ТОВ «Авентус Україна» повністю.

За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд зауважує, що обрана відповідачем процесуальна поведінка, у тому числі неявки в судові засідання, неподання заяв по суті справи, неподання у встановлені процесуальні строки доказів унеможливлюють формування у справі висновків про повну або часткову безпідставність позовних вимог.

Належні і допустимі докази виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе за договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 обов`язків з повернення позичених грошових коштів, процентів та комісії, у матеріалах справи відсутні. Разом з тим, у позові ТОВ «Авентус Україна» визнає частину кредиту (тіла боргу) та процентів на загальну суму 16 500 грн сплаченою боржником.

4.Факт переходу права вимоги від клієнта до фактора.

У ході дослідження факту права на позов у контексті переходу права вимоги щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Коллект Центр» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , суд встановив таке.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України).

Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Матеріалами справи підтверджено наявність у позивача статусу фінансової установи (а.с. 41).

Відповідно до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022, ТОВ «Авентус Україна», діючи як клієнт, з однієї сторони, та ТОВ «Вердикт Капітал», як фактор, з іншої сторони, уклали договір факторингу, відповідно до пункту 2.1. якого клієнт первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 26 256 495,72 (двадцять шість мільйонів двісті п`ятдесят шість тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 72 копійки), а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (п. 2.5. договору) (а.с. 25-27).

За умовами пп. 6.1.4. договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022, право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток №2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.

Відповідно до п. 7.1. договору сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 669 272,75 (шістсот шістдесят дев`ять тисяч двісті сімдесят дві гривні 75 копійок).

Договір факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 набуває чинності відповідно до його п. 14.1. з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до повного виконання зобов`язань.

Грошові кошти від ТОВ «Авентус Україна» на користь ТОВ «Вердикт Капітал» перераховано в якості оплати за договором факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 в сумі 669 272,75 грн цього ж дня, 04.02.2022 (а.с. 27).

У матеріалах справи наявні відомості про приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал», а також додаток до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 із зазначенням персональних даних ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором, датою укладення договору кредиту, суми заборгованості (а.с. 28, зворот).

Відтак, суд вважає доведеною обставиною перехід 04.02.2022 на підставі договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Відповідно до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал», діючи як первісний кредитор, з однієї сторони, та ТОВ «Коллект Центр», як новий кредитор, з іншої сторони, уклали договір факторингу, відповідно до пункту 2.1. якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 32-34).

За умовами п. 5.2. договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.

Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 набуває чинності відповідно до його п. 11.6. з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.

Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 підписано ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» цього ж дня, 10.01.2023 (а.с. 34, зворот).

У матеріалах справи наявний додаток до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 із зазначенням персональних даних ОСОБА_1 як позичальника за кредитним договором, датою укладення договору кредиту, суми заборгованості (а.с. 35, зворот).

Відтак, суд вважає доведеною обставиною перехід на підставі договору факторингу № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Отже, судом встановлено факти укладення договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 ; виконання ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання перед ОСОБА_1 , взятих на себе за Договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 у повному обсязі; передання грошових коштів у сумі 7500 грн відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача; невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021; переходу на підставі договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04.02.2022 прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «Вердикт Капітал» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 ; а також переходу на підставі договору 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 прав вимоги щодо боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Як вбачається із наведеного позивачем ТОВ «Коллект Центр» розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 за договором 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021, сума загальної заборгованості позичальника перед кредитодавцем становить 24 682,32 грн, з них 7500 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 17 050,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, 120,00 грн інфляційні збитки, 12,32 грн нараховані 3% річних (а.с. 24).

На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка.

У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 7500 грн суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальником його обов`язків щодо повернення позичених коштів, разом з тим, з урахуванням принципу диспозитивності, вважає за можливе на підставі наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Коллект Центр» (а.с. 24), врахувати його при вирішенні питання про обґрунтованість позовних вимог, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі.

Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, з урахуванням положень п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. договору № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021, застосовуючи до договору фіксовану процентну ставку 1,9 % від суми кредиту за день користування кредитом протягом 30 днів основного строку кредитування та 90 днів пролонгації. У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = (7500 (грн) / 100 х 1,9 х 120 (днів) = 17 100 (грн), суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути проценти за період користування кредитом у розмірі 17050 грн, тобто, у розмірі, меншому, ніж передбачено умовами договору.

Разом з тим, із урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, крім цього, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 17 050 грн обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Також, суд вважає належними до стягнення нараховані за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 120 грн інфляційних збитків та 12,32 грн 3 % річних.

Cуд зауважує, що відповідач не спростував наведеного у позові розрахунку, хоча достовірно обізнаний з ним.

На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час.

На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 4361321 про надання споживчого кредиту від 23.06.2021, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 у розмірі 24 682 (двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят дві) гривні 32 (тридцять дві) копійки, з яких: 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 17 050 (сімнадцять тисяч п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за нарахованими процентами, 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль) копійок становлять інфляційні збитки, 12 (дванадцять) гривень 32 (тридцять дві) копійки становлять три проценти річних.

Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача.

Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції № від 22.07.2024 становить 3028,00 грн (а.с.1), відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Також, як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн, що підтверджено копією договору № 07-60/2024 від 07.06.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 40, зворот,-42), копією прайс-листа від 01.11.2023 (а.с.43), заявкою № 194 від 01.07.2024 ТОВ «Коллект Центр» на надання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» юридичної допомоги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с. 45), копією платіжної інструкції № від 12.07.2024 про перерахунок від ТОВ «Коллект Центр» на користь АО «Лігал Ассістанс» грошових коштів в сумі 200 000 грн. (а.с. 44), копією витягу з акта №1 про надання АО «Лігал Ассістанс» юридичної допомоги ТОВ «Коллект Центр» у справі за позовом до ОСОБА_1 від 05.07.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 9000 грн.

Відтак, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

На підставі наведеного та керуючись статтями 41, 55 Конституції України, статтями 15, 16, 205, 207, 525-530, 610, 626, 628, 629, 638, 639, 1054-1056-1, 1077-1086 Цивільного кодексу України, статтями 1, 13-15, 19 Закону України «Про споживче кредитування», статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 141, 247, 258, 259, 263-268, 281-289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 688387 від 22.08.2021 у розмірі 24 682 (двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят дві) гривні 32 (тридцять дві) копійки, з яких: 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за основною сумою боргу (по тілу кредиту), 17 050 (сімнадцять тисяч п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок становить заборгованість за нарахованими процентами, 120 (сто двадцять) гривень 00 (нуль) копійок становлять інфляційні збитки, 12 (дванадцять) гривень 32 (тридцять дві) копійки становлять три проценти річних.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Теофіпольським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ІКЮО в ; місцезнаходження: вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повне рішення суду складено 29.11.2024.

Головуюча суддя Ірина ТУРЧИН-КУКАРІНА