Справа № 487/3190/24
Провадження № 2/487/1823/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Цуркан Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Безкишкого В.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Царик Р.М. звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- стягнути з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_1 , на користь тих осіб, на утриманні яких буде перебувати неповнолітня дитина, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 09.04.2024 року і до повноліття дитини ОСОБА_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- стягнути з ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_1 на користь тих осіб, на утриманні яких буде перебувати неповнолітня дитина, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_5 і до повноліття дитини ОСОБА_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач є дитиною інвалідом. Батьками позивача у свідоцтві про народження зазначені батько- ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 . 06.08.2003 року шлюб між відповідачами розірвано.

26 грудня 2017 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 .

20.11.2023 року заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_4 був розірваний.

З початком повномасштабного вторгнення до України у березні 2022 року ОСОБА_4 разом з позивачем виїхали за кордон у Італію, де отримали тимчасовий прихисток та перебували до вересня 2023 року. Проживали у готелі, який не пристосований до повноцінного життя з неповнолітньою дитиною, готувати їжу не було можливості, харчування у готелі було організовано тільки у визначені часи, що зовсім не співвпадало з учбовим процесом дитини, яка навчалася у звичайній італійській школі та паралельно навчалася онлайн у українській школі. Для дитини, яка має соціальний статус дитини з інвалідністю та потребує спеціального навчання за інклюзивною формою, навчання на іноземній мові, було дуже складним і неможливим і тому позивач змушений був покинути навчання у італійській школі, через що почалися конфлікти з матір`ю, яка зовсім не цікавилася дитиною, його навчанням та здоров`ям. Відповідачка жодного разу не відвела дитину до лікаря, не повідомила відповідні органи про те, що її дитина потребує особливого ставлення, навчання тільки по інклюзивній формі навчання, зайняття із логопедом, психологом, дефектологом, також дитина потребувала медичного обстеження у лікаря-офтальмолога, оскільки він почав втрачати зір.

Натомість відповідачка замість того щоб допомогти дитині у навчанні, процесом навчання зовсім не цікавилася, позивач порушував дисципліну через зловживання матір`ю спиртним та брак уваги зі сторони матері, через що у березні 2023 року позивач був виключений зі списку учнів у італійській школі, однак він самостійно продовжував навчання онлайн у українській школі, а тому самостійно без допомоги матері успішно закінчив 9-й клас у школі-інтернаті №3 м. Миколаєва та вступив до Миколаївського професійного промислового ліцею, де і навчається дотепер.

04.09.2023 року позивач разом з матір`ю повернувся до України до своєї домівки, однак через 2 тижні відповідачка залишила свого сина одного і повернулася до Італії, пояснила такий вчинок влаштуванням свого особистого життя. За період з вересня 2023 року і по теперішній час не надала дитині жодної матеріальної допомоги, дитиною не цікавиться взагалі, усі обов`язки по вихованню і забезпеченню дитини взяв на себе старший брат позивача - ОСОБА_8 , який працює, щоб утримувати себе та брата, оскільки ні батько ні матір свої обов`язки по утриманню та вихованню дітей не виконують.

Позивач свого батька ОСОБА_5 зовсім не пам`ятає, оскільки його батьки розлучилися ще до його народження, однак продовжували проживати разом деякий час, але коли дитині було 2 роки батьки розійшлися і більше ніколи батько позивача у його життя не з`являвся, дитиною не цікавився, матеріальної допомоги не надавав. Місце знаходження ОСОБА_5 не відоме, оскільки він ніколи не приймав участі у вихованні сина та не спілкувався з ним.

18.03.2024 року Служба у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради прийняла наказ №66 «Про тимчасове влаштування дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 », за яким позивача тимчасово було влаштовано у родину брата ОСОБА_8 до прийняття рішення про її влаштування, поклали відповідальність за життя та здоров`я дитини на ОСОБА_8 .

Отже, для захисту прав та інтересів неповнолітнього позивача слід позбавити батьків батьківських прав, які покинули дитину одного та ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та матеріально його не утримують.

Ухвалою суду від 15.04.2024 р. відкрито провадження у справі, а ухвалою від 26.09.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи.

Позивач та його представник позов підтримали.

Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради позовну заяву підтримала.

Відповідачіу судове засідання не з`явились, повідомлялись про розгляд справи. Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про визнання позову.

Заслухавши думку учасників справи (їх представників), дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.12.2010 р. батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а/з № 3019.

В акті про проживання від 21.03.2024 р. /а.с. 14/ зазначається, що з 17.09.2023 р. ОСОБА_1 проживає без матері ОСОБА_4 .

У висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 02.07.2024 зазначено наступне.

Батьки дитини у шлюбі не перебували, проте батько визнав батьківство. Коли ОСОБА_9 виповнилося два роки, батьки припинили спільне проживання. З того часу батько не цікавився життям дитини та не брав участі у його вихованні. Дитина батька не пам`ятає.

У березні 2022 року мати з дитиною виїхали до Республіки Італія, де перебували до вересня 2023. Через два тижні після повернення до України, відповідачка залишила дитину та повернулась до Італії, де зі слів неповнолітнього ОСОБА_9 , веде аморальний спосіб життя.

Дитина, ОСОБА_10 мешкає з повнолітнім братом ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_10 навчається у Миколаївському професійному промисловому ліцеї.

У межах підготовки висновку органу опіки та піклування, спеціалістом служби у справах дітей адміністрації Заводського району проведено телефонну розмову з матір`ю ОСОБА_4 за допомогою мобільного мессенджеру «Viber». Відповідачка повідомила, що не бажає займатися вихованням дитини, коштів на його утримання не має, повертатися до України не планує.

Відповідно до інформації КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» від 19.03.2024 № 174/01-12 ОСОБА_10 знаходиться на диспансерному обліку з приводу вад зору, є дитиною з інвалідністю з 18.03.2015. Батьки на прийом до лікаря не приходили. Про стан здоров`я ОСОБА_9 піклується брат, супроводжує його на прийом до лікаря, виконує рекомендації лікаря.

З метою з`ясування ставлення дитини до батьків було організовано проведення з ним психодіагностичного дослідження. Відповідно до листа Миколаївського міського центру соціальних служб від 26.06.2024 стосунки з батьком є невизначеними, оскільки дитина тривалий час з ним не бачилася. Артемій не має приємних спогадів пов`язаних з батьком, не відчуває любові, захисту, підтримки та зацікавленості його життям. Образ батька у свідомості дитини є номінальним.

Що стосується матері, то стосунки з нею є напруженими, конфліктними. Дитина відчуває образу через те, що вона з ним не спілкується, не піклується про нього. Артемій не розуміє в чому його провина, що мати так зневажливо до нього ставиться.

Питання щодо позбавлення батьків батьківських прав розглядалося на комісії по захисту прав дитини 27.06.2024. Члени комісії дійшли висновку, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, тому підтримали позовні вимоги неповнолітнього. Керуючись інтересами дитини, відповідно до ст.ст. 19, 150, 164, 171 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як видно з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_4 визнається позов, не оспорюються викладені у позовній заяві обставини.

Суд вважає, що ухилення відповідачів від своїх батьківських обов`язків є тривалим, свідомим, що вказує на його злісний характер. Така поведінка відповідачів негативно впливає на фізичний, духовний та моральний розвиток дитини ОСОБА_1 . При цьому, суд враховує характер дій ОСОБА_4 , яка свідомо на тривалий час залишила дитину, яка має інвалідність, без допомоги та без піклування, та не бажає у подальшому виконувати батьківські обов`язки.

При прийнятті рішення за позовом, суд враховує висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав від 02.07.2024 та викладені у ньому обставини, які узгоджуються із доводами позивача, та вказують на ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, аналізуючи надані суду докази, обставини справи, які вказують на злісне ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 23 серпня 2023 року у справі 707/1319/22 зроблений висновок про те, що неповнолітня особа може самостійно звернутись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 47 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Частиною четвертою статті 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути аліменти на користь тих осіб, на утриманні яких буде перебувати неповнолітня дитина ОСОБА_1 , а не на користь особи, яка буде його піклувальником. Однак, стягнення аліментів у такий спосіб, про який зазначає представник позивача у позові, не передбачено СК України, у зв`язку із чим такі вимоги не можуть бути задоволені.

За такого, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомо;

ОСОБА_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 29.11.2024 року.

Суддя: Р.С. Цуркан