Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №439/2150/24

Провадження № 2/439/600/24

28 листопада 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

представник позивачки: адвокат Онищук Тарас Назарович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, ухвалив таке рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 , в яких просить суд збільшення розміру аліментів, що стягується на підставі рішення Бродівського районного суду від 30 червня 2021 року, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 30 червня 2021 року у справі №439/892/21 відповідача зобов`язано сплачувати аліментина її користь на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка акцентує увагу, що ці кошти є недостатніми, щоб забезпечити належний догляд за малолітньою дитиною. До того ж їхній син являється дитиною інвалідом та страждає на важку невиліковну хворобу м`язову дистрофію Дюшена-Беккера та супутніми захворюваннями. Вказане захворювання дитини має стійкий прогресуючий характер, супроводжується значними обмеженнями самостійного пересування дитини, тому на неї лягають обов`язки по влаштуванню дитині необхідних та специфічних умов для проживання, лікування, навчання та реабілітації.

Крім того, лікування сина вимагає прийому на постійній основі лікарських засобів та проходження реабілітації які є дорого вартісними. Зокрема, один із лікарських засобів «Deflacort 30mg», якій повинен приймати на постійній основі її син вартує 26,70 євро(1207 грн.) за упаковку.

Утримання дитини з особливими потребами є важким матеріальним тягарем для неї.

Позивачка мотивує, що її матеріальний стан погіршився.

Відтак, на думку позивачки, вона вимушена звернутися до суду задля збільшення розмір аліментів на утримання спільної малолітньої дитини.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

11 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак від представника позивачки адвоката Онищука Т.Н. надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задовольнити.

Відповідач у судове засідання, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від нього не надходило жодних клопотань про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.

Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що за судовим рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 30 червня 2021 року (єдиний унікальний номер справи: 439/892/21) ухвалено: стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття., що підтверджується наданою суду копією судового рішення (а.с. 6-7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15 липня 2024 року видане Золочівським управлінням соціального захисту населення Золочівської районної адміністрації Львівської області(а.с.12)

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №52 від 26 червня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує відновлювальної терапії, лікувального масажу, лікувальної фізкультури, санітарно-курортного лікування, психолого-педагогічної, соціальної та побутової реабілітації, спеціальне ортопедичне взуття (а.с.14-16).

Відповідно до заключення за результатами медико-генетичного консультування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на хворобу - міодистрофію Дюшена-Беккера, тобто генетичне захворювання, що характеризується швидким прогресуванням м`язової дистрофії (а.с.18).

Згідно із рецептурним бланком та квитанцією, лікарський засіб «Deflacort 30mg», вартує 26,70 євро(1207 грн. станом на дату звернення до суду) за упаковку (а.с.19-20).

Мотиви суду.

Будь-який сімейний спір щодо дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

За нормативним змістом частини 1-2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Нормативними приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За правилами статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Законодавчими вимогами статті 141 Сімейного кодексу України закріплено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України).

Імперативними нормами статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями статті 184 Сімейного кодексу України акцентовано, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Себто цією нормою закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Отже, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Судом встановлено що з 12 червня 2024 року у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагностовано генетичну хворобу міопатія Дюшена-Беккера, та встановлено інвалідність. Наслідком захворювання стало, те що у позивачки суттєво збільшились витрати на лікування та забезпечення інших потреб їхнього малолітнього сина, що призвело до погіршення її матеріального стану.

За таких обставин, врахувавши матеріальне становище сторін, беручи до уваги всебічно та повно встановлені обставини справи, зважаючи на фізичний стан здоров`я ОСОБА_3 , суд вважає, що для забезпечення необхідних потреб малолітнього сина сторін, доцільним буде стягнення аліментів зі відповідача на користь позивачки у розмірі 7 000 гривень, щомісячно.

Щодо розподілу судового збору.

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої чистини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача: ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені судові витрати за подання позовної заяви на користь держави, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

На підставі статей 199, 200 Сімейного Кодексу України керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити.

Розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Бродівського районного суду Львівської області від 30 червня 2021 року по цивільній справі №439/892/21 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінити

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 ( сім тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору, що становить 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне судове рішення складене 28 листопада 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , зареєстрованого АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя Б.М. Петейчук