Провадження № 2/752/2216/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 серпня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Ахмеяна Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

в с т а н о в и в:

у жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мельниченко М.С., звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 9 лютого 2022 року, о 8 год. 20 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Skoda Roomster, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Л. Українки та Вернадського у с. Пасіки Зубрицькі, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, здійснюючи поворот праворуч не тримався ближче правої сторони краю проїзної частини , чим допустив зіткнення з автомобілем Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , порушив п.п. 10.5, 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на момент ДТП належав ОСОБА_3 , та яким керував позивач, зазнав механічних пошкоджень. В даний час вказаний автомобіль належить позивачу. Внаслідок зміни власника автомобіля з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 було змінено державний номерний знак автомобіля на НОМЕР_3 . Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 18.07.2023 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Skoda Roomster, ОСОБА_2 , була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг»» згідно страхового полісу № ЕР/206059019, відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн, розмір франшизи - 2500 грн.. Після настання вказаного страхового випадку позивачем 09.02.2022 було повідомлено ТДВ «Страхова група «Оберіг»» про дорожньо-транспортну пригоду. На запит позивача про строки виплати та розмір страхового відшкодування представник ТДВ «Страхова група «Оберіг»» повідомив, що вказане питання буде вирішуватися після встановлення вини ОСОБА_2 .. Після отримання постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 18.07.2023 позивач звернувся до ТДВ «Страхова група «Оберіг»» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте отримав відмову, оскільки минув встановлений законом річний строк для звернення із заявою про здійснення страхового відшкодування. Вважає вказану відмову необґрунтованою, оскільки немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим ст. 258 ЦК України а отже має право на пред`явлення вимоги до страховика винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. Відповідно до Звіту № 49/37.09.23 суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 про оцінку вартості матеріального збитку в результаті аварійного пошкодження автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку становить - 112155,52 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження становить - 247823,02 грн., ринкова вартість автомобіля до пошкоджень становила 253420 грн.. За проведення та виготовлення вказаного звіту, позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 4750 грн.. Вважає, що з ТДВ «Страхова група «Оберіг»» підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 109655,52 грн., а з ОСОБА_2 , як з особи винної в скоєнні ДТП, - матеріальний збиток в розмірі різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, що становить 138167,50 грн.

Позивач просить суд стягнути на його користь із відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг»» страхове відшкодування в розмірі 109655,52 грн., із відповідача ОСОБА_2 матеріальний збиток в розмірі 138167,50 грн., а також судові витрати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 50-51).

Відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Одночасно зі зверненням до суду з позовом представник позивача подав заяву про його забезпечення, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 , які знаходяться на всіх його рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на рухоме і нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 ..

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2023 року у задоволенні заяви адвоката Мельниченка М.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення даного позову, відмовлено.

7 грудня 2023 року від відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг»» надійшли до суду письмові пояснення щодо позовної заяви (а.с. 63-65), в яких просять суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що протягом одного року з моменту настання ДТП, потерпіла особа та /або інші особи, які мають право на отримання відшкодування за шкоду, заподіяну майну, не подавали заяву про страхове відшкодування, що стало підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Зазначили, що в даний час страхова справа знаходиться на стадії врегулювання, суму страхового відшкодування ще не затверджено, а рішення по страховій справі не прийнято. Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, наданий позивачем має недоліки, які вплинули на достовірність його висновків, а саме: розрахунок проведено станом на 06.09.2023, а не на дату ДТП, яка мала місце 09.02.2022, у зв`язку з чим курс Євро значно зріс, що вплинуло на розрахунок вартості деталей; безпідставно збільшено вартість нормо-години з проведення робіт фарбування; безпідставно збільшено вартість запасних частин та розмір ПДВ.

У судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач та його представник про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ТДВ «Страхова група «Оберіг»» про причини неявки представника суд не повідомило.

Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, направлена судом по місцю реєстрації останнього, повернулася до суду з довідкою, в якій причинами повернення зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 89).

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до положень п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що 9 лютого 2022 року, о 8 год. 20 хв., на перехресті вулиць Л. Українки та Вернадського у с. Пасіки Зубрицькі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Skoda Roomster, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 18 липня 2023 року у справі № 464/4633/22, яка набрала законної сили 28.07.2023, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 12-13).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту вказаної постанови слідує, що ОСОБА_2 , 9 лютого 2022 року, о 8 год. 20 хв., керуючи автомобілем Skoda Roomster, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Л. Українки та Вернадського у с. Пасіки Зубрицькі, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, здійснюючи поворот праворуч не тримався ближче правої сторони краю проїзної частини, чим допустив зіткнення з автомобілем Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , порушив п.п. 10.5, 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В результаті вказаної ДТП автомобіль Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого була ОСОБА_3 , отримав механічні пошкодження.

7 вересня 2022 року власником вказаного автомобіля став ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було змінено державний номерний знак автомобіля із НОМЕР_2 на державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 10).

Відповідно до копії Звіту № 06/40.09.23 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті ДТП (а.с. 19-35), вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_3 , після ДТП 09.02.2022 на дату оцінки 23.09.2023 складає 247823,02 грн.; матеріальний збиток, завданий власнику вказаного автомобіля на дату оцінки складає 112155,52 грн..

Як встановлено в судовому засіданні цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Skoda Roomster, номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг»» за полісом ЕР/206059019 (а.с. 18).

Як зазначив в позовній заяві представник позивача та не заперечив у відзиві відповідач, позивач повідомив ТДВ «Страхова група «Оберіг»» про ДТП, а після ухвалення 18.07.2023 Сихівським районним судом м. Львова постанови, якою ОСОБА_2 визнано винним у ДТП, направив відповідачу ТДВ «Страхова група «Оберіг»» заяву на виплату страхового відшкодування. ТДВ «Страхова група «Оберіг»» повідомило позивача, що він не має права на страхове відшкодування, оскільки пропустив передбачений законом річний строк для звернення із такою заявою.

Відповідач ТДВ «Страхова група «Оберіг»» у письмових поясненнях зазначило, що в даний час страхова справа знаходиться на стадії врегулювання, суму страхового відшкодування ще не затверджено, а рішення по страховій справі не прийнято (а.с. 63-65).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як вказує у письмових поясненнях представник відповідача ПрАТ «СГ «Оберіг» протягом одного року з моменту настання ДТП, потерпіла особа та/або інші особи, які мають право на отримання відшкодування за шкоду заподіяну майну, не подавали заяви про страхове відшкодування, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Також зазначили, що в даний час страхова справа знаходиться на стадії врегулювання, суму страхового відшкодування ще не затверджено, а рішення по страховій справі не прийнято.

Відповідно до підпункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначено, що підпункт 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, від 22 лютого 2022 року по справі № 201/16373/16-ц).

Враховуючи викладене, суд вважає, що неподання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року не може бути підставою припинення його права на отримання відшкодування.

Відповідно до копії Звіту № 06/40.09.23 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті ДТП (а.с. 19-35), вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_3 , після ДТП 09.02.2022 на дату оцінки 23.09.2023 складає 247823,02 грн.; матеріальний збиток, завданий власнику вказаного автомобіля на дату оцінки складає 112155,52 грн.

За умовами полісу № ЕР206059019 ліміт страхового відшкодування за шкоду майну становить 130000 грн., франшиза - 2500 грн. (а.с. 14, 18)

Тому суд вважає, що з ПрАТ «СГ «Оберіг» на користь ОСОБА_1 слід стягнути страхове відшкодування в розмірі 109655,52 грн. (112155,52 грн. - 2500 грн.)

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону№ 1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки відповідно до копії Звіту № 06/40.09.23 від 30 вересня 2023 року (а.с. 19-35), вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_3 , складає 247823,02 грн., а страхова виплата (страхове відшкодування) становить 109655,52 грн., тому шкоду, заподіяну потерпілому в розмірі 138167,50 грн. (247823,02 грн. - 109655,52 грн.) слід стягнути з особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, а саме з відповідача ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив понесені ним судові витрати покласти на відповідачів, а саме судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2478,23 грн., витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 4750 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 25000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 п.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи .

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, останнім надано копії: договору про надання правової допомоги № 240/23 від 22 вересня 2013 року, укладеного між адвокатським бюро «Мельниченко та партнери» та ОСОБА_1 (а.с. 38-39), відповідно до якого бюро в інтересах клієнта здійснює адвокатську діяльність та надає клієнту правову допомогу, що включає забезпечення реалізації прав і обов`язків клієнта в кримінальному, цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, інших державних органах; надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу, його діяльності в будь-якому статусі; складання заяв, скарг, заперечень процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів клієнта в органах досудового розслідування, прокуратурі, у судах будь-якої юрисдикції та ланки, в інших державних органах України, а також в іноземних, міжнародних установах та судових органах, тощо; квитанцію № 5785-125Е-РАТ7-7М2В від 25.09.2023, відповідно до якої позивач на виконання умов договору сплатив адвокатському бюро «Мельниченко та партнери» 25000 грн. (а.с. 40); копію ордеру серії ВТ № 1041325 на надання правничої (правової) допомоги від 23 жовтня 2023 року (а.с. 5).

Проте, оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро у зв`язку з розглядом вказаної справи, тому в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2478,23 грн. за подання позовної заяви (а.с. 41) та вартість послуг експерта в розмірі 4750 грн. (а.с. 37) слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»» (03040, м. Київ вул. Васильківська, 14, код ЄДРПОУ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 109655 (сто дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 138167 (сто тридцять вісім тисяч сто шістдесят сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»» (03040, м. Київ вул. Васильківська, 14, код ЄДРПОУ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1239 (одна тисяча двісті тридцять дев`ять) гривень 12 копійок та вартість послуг експерта в розмірі 2375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1239 (одна тисяча двісті тридцять дев`ять) гривень 12 копійок та вартість послуг експерта в розмірі 2375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк