Справа № 336/6736/24
Провадження № 2/336/2694/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2024 Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача Міністерства оборони України про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про погашення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про погашення заборгованості по заробітній платі.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 24.07.2024. Розгляд справи призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.10.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява відповідача Міністерства оборони України про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яка мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Клопотання обґрунтоване тим, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1229 ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» в установленому порядку прийнято до сфери управління Міністерства оборони України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2013 порушено провадження у справі № 910/9741/13 про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України.

Ухвалою суду від 10.03.2016 у справі № 910/9741/13 введена процедура санації Підприємства.

Ухвалою суду у справі № 910/9741/13 від 11.12.2019 керуючим санацією Підприємства призначено ОСОБА_2 (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №129 від 30.01.2013).

Відповідно до вимог статті 28 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з моменту винесення ухвали про введення процедури санації, керівник боржника звільняється з посади, управління боржником переходить до керуючого санацією, зупиняються повноваження органів управління боржника юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/9741/13 від 09.09.2024 арбітражного керуючого Ковезу А.І. зобов`язано скликати комітет кредиторів ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» з питанням порядку денного «Обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення керуючим санацією у справі з урахуванням запропонованої Міністерством оборони України кандидатури арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М.».

14.10.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшли заперечення позивача ОСОБА_1 на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 25.10.2024 представник відповідача ОСОБА_3 підтримала заяву про закриття провадження у справі, просила її задовольнити.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» МОУ у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Вивчивши заяву, заслухавши доводи представника відповідача, з`ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2013 порушено провадження у справі № 910/9741/13 про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

Відповідно абз.1 ч.1 до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду гарантується в установленому цим Кодексом порядку. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21 жовтня 2019 року в Україні почав діяти Кодекс України з процедури банкрутства, прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року та набрав чинності 21 квітня 2019 року.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень, з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України " Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441). Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №922/928/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні заяви до боржника, який перебуває в процедурі банкрутства, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.

Враховуючи предмет спору та суб`єктний склад у цій справі, наявність порушеної щодо ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» МОУ справи про банкрутство, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» МОУ про погашення заборгованості по заробітній платі повинна розглядатися тим судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» МОУ.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 255, 256, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про погашення заборгованості по заробітній платі, в частині позовних вимог до відповідача Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія» Міністерства оборони України, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 29 жовтня 2024 року.

Суддя О.В. Дмитрюк