Провадження № 22-ц/4808/1243/24
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

за участю секретаря Струтинської Д.В.

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач - фізична особа підприємець ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року, ухвалене судом у складі судді Бабій О.М., за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що між нею та ФОП ОСОБА_2 31 січня 2023 року було укладено договір поставки №1088 та договір підряду №1088/1, згідно з якими постачальник зобов`язався протягом строку їх дії надати у власність покупця обладнання для встановлення сонячної електростанції, а також власними силами з використанням власних інструментів. матеріалів зобов`язався виконати та здати в установлений договорами строк закінчені роботи, пов`язані з монтажем генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з сонячного випромінювання.

На виконання договору поставки № 1088 від 31 січня 2023 року, який за своєю природою є договором купівлі-продажу, позивачка 10 лютого 2023 року сплатила відповідачу кошти в обумовленій договором сумі, а саме 14 455 доларів США.

Провівши повну оплату по договору, позивачка фактично виконала в повному обсязі взяті на себе зобов`язання.

06 березня 2023 року при виконанні монтажу електрогенеруючої установки, її запуску, інвевертор Axsioma 15 kwt 48В належно не працював при включенні, не генерував замовлену потужність, у зв`язку із чим представником відповідача було знято інвертор Axsioma 15 kwt 48В та АКБ Must LiFe Po4 48V 200 Ah з місця їх встановлення з метою подальшого його дослідження та з`ясування причин виходу останніх з ладу. На наступний день представником відповідача вказані установки були відправленні ум. Львів та м. Хмельницький.

Позивачка зазначила, що несправність вказаних приладів було виявлено відразу після встановлення і запуску представником відповідача електрогенеруючої установки.

Позивачка вказує на те, що неодноразово просила відповідача надати копію сертифікатів відповідності, гарантійні талони, інші документи, які б свідчили про належну якість вийшовших з ладу приладів, проте ці вимоги залишилися поза увагою відповідачем.

Згідно п.6.1 Договору поставки покупець має право, щодо якості поставленого товару, в письмовій формі висувати постачальнику претензію, протягом 5 робочих днів з моменту поставки товару. В результаті виявлення товару, який не відповідає чинним стандартам якості та технічним нормам, складається рекламація.

Враховуючи те, що недолік товару було виявлено саме під час запуску електроустановки, вважає, що постачальник був належним чином повідомлений про істотні недоліки поставленого ним інвертора Axioma 15 kwt 48B АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah ще 06 березня 2023 року.

Намагаючись в досудовий спосіб врегулювати спір позивачка неодноразово зверталась до відповідача з нагадуваннями різного роду та проханнями надати аналогічний товар належної якості. Більше того, позивач погодилась на поставку інвертора та акумулятора інших виробників, а саме: «Deye» 12 кВт і акумулятора «LiFeP04 Pylontech USS000». Однак, жодних дій з боку відповідача не було вчинено.

Внаслідок неправомірних дій та повної бездіяльності відповідача, а також ведення ним нечесної підприємницької практики - порушені права та інтереси позивача, як споживача на отримання товару належної якості в обумовлені сторонами строки.

Позивачкою було подано відповідачу письмову претензію від 30.03.2023 року з вимогою негайного повернення сплачених коштів у сумі 9250 доларів США, дана претензія повернута з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Вказана претензія була про дубльована нею на вайбер відповідача.

13 травня 2023 року позивачкою було направлено повторну претензію, на яку вона отримала відповідь, в якій вказано про неправдивість відомостей про начебто повне виконання умов договорів.

Посилаючись на ч.1 ст.8, та ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», просила суд розірвати договори поставки № 1088 від 31.01.2023 року та підряду № 1088/1 від 31.01.2023 року укладені між позивачкою та відповідачем в частині невиконаного відповідачем зобов`язання та стягнути грошові кошти в сумі 9250 доларів США вартості сплаченого товару, 92500 доларів США десятикратної вартості продукції, 20 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що висновок суду про виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки та часткового виконання своїх зобов`язань за договором підряду не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами. Через виявлену, під час монтажу, несправність інвертора Axsioma 15 kwt 48B та АКБ Must LiFeP04 48V 200 Ah електрогенеруюча установка на об`єкті позивача належно не працювала, при включені не генерувала замовлену потужність, відповідно використання її за призначенням від самого початку було неможливим.

Несправність гібридного інвертора Axsioma 15 kwt 48B та АКБ Must LiFePo4 48V 200 Ah було виявлено, відразу після встановлення і запуску представником відповідача електрогенеруючої установки та за його безпосередньої участі, що свідчить про те, що дані прилади не відповідали якісним характеристикам та мали істотні недоліки.

Враховуючи, що недоліки товарів були виявлені саме піл час запуску електроустановки, фактично за участю представника відповідача, який здійснював монтаж сонячної електростанції, вважає, що постачальник був належним чином повідомлений покупцем про істотні недоліки поставленого ним інвектора Axsioma 15 kwt 48B ra AKE Must LiFePo4 48V 200 Ah ще в день монтажу 06 березня 2023 року, в усній формі, а тому позивачкою виконано вимоги п. 6.1 Договору поставки шодо пред`явлення постачальнику товару, претензії щодо якості товару

Через тривале мовчання та ігнорування відповідачем даної проблеми, позивачкою додатково було направлено претензію від 30.03.2023 року з повідомленням про те, що через стійку бездіяльність по усуненню істотних недоліків поставленого товару, позивач бажає розірвати договір поставки №1088 від 31.01.2023 року та договір підряду №1088/1 від 31.01.2023 року та було пред?явлено вимогу - негайно повернути сплачені позивачем кошти в сумі 9250 доларів США.

Відповідно п. 6.3 Договору поставки, постачальник в десятиденний строк з моменту отримання претензії (повідомлення) від покупця щодо якості товару (тобто в строк до 16 березня 2023 року), мав обов`язок замінити неякісний товар на аналогічний товар належної якості, або в такий же строк повернути суму, сплачену за неякісний товар, в разі відсутності аналогічного якісного товару на складі постачальника, або в такий же строк виправити недоліки даного товару.

Твердження відповідача про виконання робіт по Сонячній електростанції, не відповідає дійсності, оскільки акт приймання-передачі виконаних робіт, на який посилається у відзиві на позовну заяву відповідач відсутній, оскільки такий підписується обома сторонами при повному виконанні взятих зобов`язань, чого не відбулося через виявлені дефекти поставлених електроприладів. Дана Сонячна електростанція не в повній мірі змонтована представниками відповідача і саме з його вини та бездіяльності досі не використовується позивачем за призначенням.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що долучені до матеріалів справи сертифікати якості втратили свою чинність. Окрім того, серед включеного до них переліку електроприладів відсутні: інвертор Axsioma 15 kwt 48B та АКБ Must LiFePo4 48V 200 Ah.

Скаржниця вказала, що не надання покупцю документу, що підтверджує якість товару свідчить про грубе порушення відповідачем умов договору та положень ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживача», яка чітко декларує обов?язок продавця (виробника, виконавця) на вимогу споживача надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Звертає увагу суду, що надані відповідачем товари (інвертор та акумулятор) відразу були з істотними недоліками, що підтверджується висновком сервісного центру наданим відповідачем, яким вказано на наявність заводського дефекту інвертора Axsioma.

Вважає висновок сервісного центру щодо акумуляторної батареї наданий представником відповідача, на вимогу суду, таким, що не є неналежним та допустимим доказом, оскільки зміст останнього не містить висновку на який робиться посилання у відзиві на позовну заяву. Вважає такий висновок складений в довільній формі на користь відповідача.

Скаржниця посилається на те, що судом першої інстанції не надано аналізу наданим відповідачем висновків щодо несправності електроприладів.

Зазначила, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживача» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів, суб`єкти господарювання несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки вартість товару становить 9250 доларів США, тому просить суд стягнути 92500 доларів США.

Скаржниця зазначила, що вона звернулася до відповідача з приводу несправності придбаного товару, обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця, а відповідач зазначених обставин не довів, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, а тому вважає, що позовні вимоги позивача про повернення сплаченої за товар грошової суми у розмірі 9 250 доларів США є обґрунтованими і підлягають задоволенню, що у повній мірі забезпечить права споживача, гарантовані йому Конституцією України, з урахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини.

Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що її моральні страждання виразились у тяганині при розгляді звернень, складності ситуації в яку потрапила позивачка, ступеня вразливості, збільшення реакції на стрес, необхідності захищати свої права у судовому порядку, що призвело до порушення звичайного режиму життя, непередбачених матеріальних витрат на звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на те, що на виконання договору поставки, в строк до «14» лютого 2023 року постачальник передав покупцеві зазначене в Додатку №1 до договору поставки обладнання для встановлення Сонячної електростанції та на виконання договору підряду, підрядник в строк до «07» березня 2023 року виконав монтаж Сонячної електростанції (генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання). При виконанні монтажу Сонячної електростанції виникли неполадки. Після детальної перевірки всього обладнання, спеціалістами була виявлена некоректна робота АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт. Сторонами було прийнято рішення відправити Гібридний інвертор та АКБ до сервісного центру для діагностики обладнання та усунення недоліків. Сервісним центром, який обслуговує продукцію виробника AXOM, після огляду та тестування гібридного інвертору Axioma 15kw було виявлено заводський дефект, що є гарантійним випадком. Було виконано гарантійні роботи та після повторної діагностики в роботі обладнання недоліків не виявлено. Щодо акумуляторної батареї АКБ Must LiFeP04 48V 200Ah, то сервісний центр надав Акт технічного стану виробу, який надійшов до сервісного центру 13.03.2023, та вказав, що акумуляторна батарея в робочому стані, тримає ємність, заявлений дефект не підтвердився.

Відповідачем було запропоновано позивачу замінити АКБ на таку ж саму, або аналогічну АКБ по параметрам та необхідну для роботи з замовленою Сонячною електростанцією. Відповідач неодноразово повідомляв позивача про готовність передати Гібридний інвертор та АКБ, але позивачка відмовилася прийняти обладнання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повністю виконав свої зобов`язання за договором поставки, позивачка на момент поставки товару претензій до товару не мала. Відповідач частково виконав договір підряду, позивачка умови якого не виконала. Під час монтажу (виконання договору підряду) виявилося, що частина обладнання працює некоректно, але жодних актів сторони між собою не підписували. Відповідач за власний рахунок перевірив обладнання та усунув недоліки, але позивачка не бажає виконувати умови договору підряду та прийняти обладнання. Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2023 року між ОСОБА_1 та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір поставки № 1088 предметом якого є поставка покупцю обладнання для встановлення сонячної електростанції (генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з сонячного випромінювання).

Згідно п.1.2. вказаного договору найменування, одиниця обліку, ціна, кількість, асортимент та умови поставки товару вказуються в додатку №1 до договору.

З метою реалізації договору поставки №1088 від 31.01.2023 року було сформовано заяву про доставку товару №1, яка підписана сторонами.

Відповідно до п.3.3. вказаного договору строк поставки товару не пізніше 30 календарніх днів з моменту отримання від покупця завдатку, відповідно до п.4.1. договору.

Пунктом 3.5. договору встановлено, що датою поставки товару (партії товару) вважається:дата підписання сторонами накладної на отриманий товар (партію товару) за місцем поставки покупця.

Позивачка оплатила товар згідно вказаного договору, внесла завдаток 5000 доларів США та 10.02.2023 року сплатила за обладнання 9455 доларів США, що підтверджується графіком платежів №1088.

31.01.2023 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір підряду № 1088/1, згідно якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням замовника та у відповідності до кошторисної документації, виконати та здати замовнику в установлений цим договором строк закінчені роботи, пов`язані з монтажем (генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання), потужністю 5, 2 кВт.

При виконанні монтажу обладнання Сонячної електростанції була виявлена некоректна робота АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт, у зв`язку з цим 07.03.2023 року гібридний інвертор Axioma energy 15 кВт представником відповідача був відправлений на перевірку, що підтверджується копією накладної. 08.03.2023 року в сервісний центр було направлено АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що підтверджується та копією накладної.

Інвертор Axioma energy 15 кВт надійшов на сервісний центр 10.03.2023 де було проведено його тестування та виявлено заводський дефект, що є гарантійним випадком . Було замінено плату «Контролборд». Після повторної діагностики в роботі обладнання недоліків не виявлено.

Згідно акту технічного стану виробу АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що надійшла у сервісний центр 13.03.2023 року із заявленою несправністю: не тримає ємність. Під час проведення діагностики було виявлено, що акумуляторна батарея в робочому стані, тримає ємність. Візуальний огляд акумуляторної батареї виявив пошкодження корпусу (вм`ятина на правому верхньому куті) та подряпина. Висновок технічного стану акумуляторної батареї: під час проведення діагностики заявлений дефект не підтвердився.

31 березня позивачка на адресу відповідача направила претензію в якій зазначила, що з моменту зняття та відправлення несправного товару (гібридний інвертор Axioma energy 15 кВт, АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah) минув місяць і їй не здійснено його заміну і не повернуто кошти, та зазначила, що розриває з відповідачем договір поставки №1088 та договір підряду №1088/1 від 31.01.2023 року, вимагала повернути кошти в сумі 9250 доларів США.

Відповідач у відповідь на претензію 18.04.2023 року повідомив позивачку, що вказаний інвертор та АКБ пройшли всі налагоджувальні роботи та знаходяться в робочому стані, постачальник готовий здійснити передачу та підключення вказаного обладнання до вже змонтованої сонячної електростанції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частинами першою, другою статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 ЦК України).

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , звертаючись до суду просила суд розірвати договір поставки від 31.01.2023 року №1088 та договір підряду від 31.01.2023 року №1088/1, стягнути з відповідача вартість сплаченого товару у розмірі 9250 доларів США, десятикратну вартість продукції у розмірі 92500 доларів США, моральну шкоду посилаючись на істотні недоліки товару: АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт, та посилаючись на те, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язання за договором або виконує роботу так, повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Відповідно до частин першої, другої статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним,в силу статті 664 ЦК України, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 цього Закону договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції (частини перша та друга статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Судом встановлено, що відповідач на виконання договору поставки передав покупцеві зазначене в додатку №1 до договору поставки обладнання, ця обставина сторонами не заперечується .

Недоліки товару були виявлені 06 березня 2023 року при виконанні монтажу обладнання Сонячної електростанції, була виявлена некоректна робота АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт. У зв`язку з чим вказане обладнання за згодою позивачки було знято з місця їх встановлення з метою встановлення причин виходу із ладу.

07.03.2023 року гібридний інвертор Axioma energy 15 кВт представником відповідача був відправлений на перевірку, що підтверджується копією накладної.

08.03.2023 року в сервісний центр було направлено АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що підтверджується та копією накладної.

Інвертор Axioma energy 15 кВт надійшов на сервісний центр 10.03.2023 року, де було проведено його тестування та виявлено заводський дефект, що є гарантійним випадком. Було замінено плату «Контролборд». Після повторної діагностики в роботі обладнання недоліків не виявлено.

Згідно акту технічного стану виробу АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що надійшла у сервісний центр 13.03.2023 року із заявленою несправністю: не тримає ємність, під час проведення діагностики заявлений дефект не підтвердився.

З урахуванням увстановлених обставин по справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки щодо якості поставленого обладнання.

Згідно зі статтею 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості визначено статтею 708 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця),або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною третьою статті 8 цього Закону передбачено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини шостої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

Указаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, провадження № 61-39639св18; від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16-ц, провадження № 61-5129св 21.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представник позивачки в суді пояснила, що істотний недолік Інвертора підтверджується довідкою сервісного центру про те, що є заводський дефект.

Разом з тим, згідно довідки сервісного центру після огляду та тестування Інвертора було виявлено заводський дефект, що є гарантійним випадком. Було замінено плату «Контролборд». Після повторної діагностики в роботі обладнання недоліків не виявлено.

Згідно акту технічного стану виробу АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що надійшла у сервісний центр 13.03.2023 року із заявленою несправністю: не тримає ємність. Під час проведення діагностики було виявлено, що акумуляторна батарея в робочому стані, тримає ємність. Візуальний огляд акумуляторної батареї виявив пошкодження корпусу (вм`ятина на правому верхньому куті) та подряпина. Висновок технічного стану акумуляторної батареї: під час проведення діагностики заявлений дефект не підтвердився.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що довідка із сервісного центру та акт технічного стану не підтверджують істотних недоліків приладів в розумінні п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи надані учасниками справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 щодо розірвання договору поставки №1088 від 31.01.2023 року у зв`язку із наявністю істотних недоліків товару, які виникли з вини відповідача як продавця (постачальника), до задоволення не підлягає внаслідок відсутності факту наявності істотних недоліків у проданих АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт.

Доводи апеляційної скарги про наявність у вказаних приладах істотних недоліків, що унеможливлює їх належне використання та експлуатацію за призначенням не заслуговують на увагу, з вищевикладених підстав.

Позивачкою не заявлено вимог безоплатного усунення недоліків товару чи їх заміни, а заявлено вимоги про розірвання договору поставки, стягнення їх вартості, тобто позов пред`явлено на підставі пункту 1 абзацу 2 частини першої статті 8 указаного Закону, за якою у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника, зокрема, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Як вбачається із матеріалів справи під час судового розгляду справи, відповідачем було надано сертифікати якості, декларації про відповідність, декларацію про відповідність технічним вимогам регламентів на інвевертор Axioma 15кВт на 2023 рік. Відповідачем не надано документів підтверджуючих сертифікат відповідності на АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah. Разом з тим, позивачкою не заявлялися вимоги щодо захисту її права у зв`язку з ненаданням відповідачем інформації стосовно проданого товару, тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів не приймає.

Відповідно до частини першої, другої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Згідно п.2.4 договору підряду №1088/1 замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Відмовитися від договору, у разі якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу не дає ґрунтованого пояснення замовнику, повідомивши про це підрядника за два робочих дні.

У будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завданні розірванням договору.

Судом встановлено, що відповідач приступив у березні 2023 року до монтажу сонячної електростанції згідно договору підряду № 1088/1, виконав монтаж обладнання Сонячної електростанції, однак під час запуску установки була виявлена некоректна робота АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт., у зв`язку з чим вказане обладнання було знято. Ця обставина не заперечується позивачкою.

Відповідач у квітні2023 року повідомив позивачку у відповіді на претензію, що недоліки обладнання усунуто. Позивачка не приймає від відповідача прилади після усунення недоліків. Ця обставина не заперечується позивачкою. Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивачка суду пояснила, що нею не сплачено відповідачу плату за виконану частину роботи згідно договору підряду.

Враховуючи положення частини першої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та положення п.2.4 договору підряду №1088/1, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивачки про розірвання договору підряду.

Колегія суддів зазначає, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від основних позовних вимог (розірвання договорів, стягнення коштів), а тому не підлягає до задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як зазначалося вище, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо підстави відмовлення у задоволенні позовних вимог в частині розірвання договору поставки №1888 від 31.01.2023 року, тому колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, зважаючи на те, що зміна мотивувальної частини оскаржуваного рішення не призвела до ухвалення іншого по суті рішення та задоволення вимог апеляційної скарги, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2024 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк