Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3363/23 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 10 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 286/3363/23 за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Гришковець А.Л.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що має у власності житловий будинок АДРЕСА_1 , який було побудовано в 1947 році. Вона вирішила оформити своє право власності на вказаний житловий будинок і з документацією звернулася до державного реєстратора. Однак останнім було відмовлено у проведенні реєстрації у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку, та документа, що підтверджує реєстрацію земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав. Згідно з випискою з погосподарської книги вона є власником житлового будинку та користується земельними ділянками для обслуговування житлового будинку розміром 0,22 га та для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,28 га. Дані земельні ділянки знаходяться під будинком та біля нього і у власність вони не передавались.

Для отримання ж документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку, або документа, що підтверджує реєстрацію земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав їй необхідно, щоб було зареєстровано право власності на нерухоме майно - житловий будинок.

На даний час отримати відповідне рішення (нове) про передачу у користування чи власність земельну ділянку вона не може через введений в Україні воєнний стан.

Таким чином, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зокрема, вважає вірним висновок суду про те, що для проведення реєстрації права власності необхідно рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Але таке рішення відсутнє.

Зазначає, що Овруцька міська рада надала їй довідку про користування нею земельними ділянками, які склались «по факту». Ці ділянки надавалися попередньому власнику, а на даний час користувачем є вона.

У 1947 році був інший порядок забудови у сільській місцевості та виділення земельних ділянок.

На момент побудови спірного житлового будинку діяли норми першого Земельного кодексу УСРР, прийнятого 25 жовтня 1922 року, яким не було встановлено порядку виділення земельної ділянки під забудову особистого підсобного господарства (двору). На сьогодні будь-який нормативний документ, який вона могла б надати державному реєстратору чи суду, відсутній.

В подальшому набрав чинності Земельний кодекс УСРР, прийнятий 8 липня 1970 року, введений у дію 1 січня 1971 року, яким вже було регламентовано виділення земельних ділянок.

Оскільки житловий будинок вже існував та земельна ділянка була у фактичному користуванні, то господарство було зареєстровано у Погосподарській книзі, про що були надані відповідні докази. На даний час отримати відповідне рішення (нове) про передачу у користування чи власність земельну ділянку вона не може через введений в Україні воєнний стан.

9 червня 2022 року набув чинності Закон України від 12.05.2022 року № 2247-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану». Зміни внесено до Земельного кодексу України та, зокрема, законів України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів», «Про землеустрій», «Про державний земельний кадастр», «Про правовий режим воєнного стану», «Про внутрішній водний транспорт».

Пунктом 12 даного Закону вказано, що функціонування Державного земельного кадастру вважається призупиненим. Рішення про відновлення або подальше призупинення функціонування Державного земельного кадастру приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Порядком ведення Державного земельного кадастру можуть встановлюватися обмеження щодо повноважень державних кадастрових реєстраторів, а також визначатися інші особливості ведення Державного земельного кадастру. Передача органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування земельних ділянок державної, комунальної власності у власність, користування у період, коли функціонування Державного земельного кадастру призупинено, не здійснюється (крім передачі в оренду земельних ділянок відповідно до підпункту 2 цього пункту).

Отже, на сьогодні неможливо надати державному реєстратору чи суду будь-яке рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , 1947 року побудови, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується випискою з погосподарської книги №7 виконавчого комітету Овруцької міської ради за вих. №11-638 від 26 липня 2023 року (а. с. 13).

З копії довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №11-639 від 26 липня 2023 року вбачається, що земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , в приватну власність не надавалась (а. с.15).

Копія довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №11-650 від 2 серпня 2023 року свідчить, що ОСОБА_1 має в користуванні земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 0,22 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,28 га, що розташовані по АДРЕСА_1 (а. с. 14).

Поряд з тим, в проведенні реєстрації права власності на житловий будинок позивачці було відмовлено у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку та/або документа, що підтверджує реєстрацію земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав. (а. с. 10).

Оскільки спірний будинок побудований в 1947 році, розташований на території сільської ради, якою відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначеного об`єкта нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, відповідно для здійснення державної реєстрації права власності на зазначений об`єкт документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Позивачка має в користуванні земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 0,22 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,28 га, що розташовані саме по АДРЕСА_1 .

Відтак, положення п. 5 ч. 27 розділу ІХ «Прикінцеві положення» ЗК України не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом, відповідно не розповсюджуються на правовідносини між сторонами щодо спірного будинку.

Право власності ОСОБА_1 Овруцькою міською радою не оспорюється.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що позивачкою не доведено належними та достатніми доказами факту порушення, невизнання або оспорювання її прав саме Овруцькою міською радою.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15 січня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: