Справа № 515/1206/24
Провадження № 2-о/513/135/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Рязанової К.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Аркуша І.В.,

представника заявника адвоката Давиденка К.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сарата Одеської області в режимі видеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,

у с т а н о в и в:

01 серпня 2024 року представник заявника адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці, ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 у віці 86 років. За життя, а саме 17 січня 2002 року мати заповіла їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.48 га, що розташовані на території Татарбунарської міської ради (за межами села Дельжилер) Білгород-Дністровського району Одеської області. Після смерті матері вона звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. щодо видачі спадщини, але їй було відмовлено з причини втрати нею 6-ти місячного строку для прийняття спадщини. Також нотаріус порекомендував їй звернутись до Татарбунарського районного суду Одеської області для надання додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. На момент смерті матері вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , aле з 2000 року до дня смерті проживала разом зі нею за адресою: АДРЕСА_1 де вона здійснювала за нею догляд.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 01 серпня 2024 року справу передано до Саратського районного суду Одеської області.

08 жовтня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та справа призначена до судового розгляду 02 грудня 2024 року о 09 годині 00 хвилин.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Давиденко К.В. заяву підтримав з підстав викладених у ній.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені в заяві та просила її задовольнити. Зазначила, що здійснювала догляд за мамою до дня її смерті. Вона забрала маму до себе коли їй було 75 років, через проблеми із зором, а померла мати у виці 86 років.

Заінтересована особа Татарбунарська міська рада будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання до суду не з`явилася, від неї надійшла письмова заява в якій вона просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду пояснили, що дійсно мати заявниці проживала разом із з нею близько 10 років до дня смерті і заявниця здійснювала за нею догляд, через вік та проблеми із зором.

Заслухавши заявницю та її представника, свідків, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 03 березня 2008 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області.

Приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини втрати заявницею ОСОБА_1 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до Татарбунарського районного суду Одеської області для надання додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про народження виданого Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 27 лютого 1950 року, ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 28 січня 1974 року ОСОБА_8 зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , після чого прізвище дружини ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , 22 вересня 1986 року ОСОБА_11 уклав шлюб із ОСОБА_12 , після чого прізвище дружини ОСОБА_13 .

Відповідно до заповіту від 17 січня 2002 року ОСОБА_2 заповіла земельну ділянку площею 4,48 га, належну їй на підставі свідоцтва серії № НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

Згідно довідки Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради від 30 липня 2024 року №101, ОСОБА_2 на момент своєї смерті, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , aле з 2000 року по день смерті постійно проживала разом із своєю донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка здійснювала за нею догляд.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Отже прийняття спадщини спадкоємцем, який у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини залежить від постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Тобто, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 29 Цивільного Кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання:

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Частиною 9 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи.

Те, що в дійсності ОСОБА_2 , постійно проживала на момент своєї смерті з дочкою ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, визначених чітким переліком. Згідно ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження №61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом також у постановах від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20 від 14 грудня 2022 року у справі 198/132/21.

Встановлення факту постійного проживання на момент смерті зі спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання заявниці на момент смерті зі спадкодавцем, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливе.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденка Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників:

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 .

Представник заявника адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю ОД № 002979, видане 19 квітня 2017 року, місцезнаходження: 68100, вул. Центральна, 37, м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Заінтересована особа: Татарбунарська міська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Лесі Українки, буд. 18, м. Татарбунари, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 68100.

Суддя К. Ю. Рязанова