Справа № 461/9409/24
Провадження № 6/461/469/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2024 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Львова подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетюка Р.М. про звернення стягнення на грошові кошти, -
Начальник Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетюк Р.М. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на грошові кошти.
Таким чином, заявник просить суд винести ухвалу про звернення стягнення коштів в межах виконавчого провадження № 37907898, що знаходяться на рахунках Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області та здійснення перерахунку цих коштів в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні, яке перебуває на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби у м.Львові.
Учасники в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.
Однією з основних засад судочинства, згідно ст. 129-1 Конституції України є обов`язковість судових рішень.
Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Як вбачається із повідомлення, на депозитному рахунку Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУМЮ знаходяться кошти, належні Кредитні спілці «Львівська» в сумі 22 403,97 грн.
Відповідно дост. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду,що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ст. 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Наведеному кореспондує право виконавця звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п.п. 13, 22 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Це право він реалізовує на підставі положень ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», за якими виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.
Як передбачено ч. 1 ст. 440 ЦПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.
Таким чином, за результатами розгляду подання, суд вважає, що таке підлягає до задоволення.
Матеріалами справи встановлено, що, станом на 13.11.2024 р., у боржника - Кредитна спілка «Львівська» відсутні актуальні банківські рахунки для перерахування стягнутих коштів.
Грошові кошти в сумі 22 403,97 грн не відносяться до коштів, на які не може бути звернено стягнення, враховуючи положення ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, слід звернути стягнення на грошові кошти в сумі 22 403,97 грн, які перебувають на рахунках Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області, в рахунок погашення заборгованості у зведеному виконавчому провадженні № 55470934, яке перебуває на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби у м.Львові.
На думку суду, таке рішення є законним та справедливим, оскільки грошовими коштами, належними КС «Львівська», в сумі 22 403,97 грн, частково буде погашена заборгованість перед стягувачами і таким чином буде забезпечуватися виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 440, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -
подання задовольнити.
Ухвала постановлена за поданням начальника Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тетюка Р.М., адреса: 79058, м. Львів, пр. Чорновола, 39.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її cкладення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Волоско І.Р.