Справа № 442/7613/24
Провадження № 6/442/115/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомик А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі подання головного державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління (м.Львів) Ільницької О.І., погоджене в.о. начальника відділу С.Т. Кушнір про звернення стягнення на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, за участю боржника ОСОБА_1 та заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

встановив:

12.09.2024 головний державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ільницька О.І. звернулась до суду з поданням, в якому просить звернути стягнення на майно боржника, ОСОБА_1 , у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме на 1/3 ідеальну частину у праві спільної сумісної власності на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 17,0 кв.м., право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 68494839 із примусового виконання виконавчого листа № 442/7386/21, виданого 20.01.2022 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_1 .

04.02.2022 р. - державним виконавцем за заявою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68138671.

24.05.2022 р. - винесено постанови про арешт майна боржника, записи про обтяження у реєстри внесено.

24.05.2022 р. - винесено постанову про арешт коштів боржника, однак, згідно повідомлень банків-виконавців арештовані кошти на рахунках боржника не достатньо.

Згідно інформації органів МВС за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Львівській області за боржником земельних ділянок не зареєстровано.

Згідно інформації ГУ ДМСУ у Львівській області місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформації Державної установи «Дрогобицька виправна колонія № 40» боржник відбуває міру покарання в Державній установі «Дрогобицька виправна колонія №40».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира під АДРЕСА_1 .

14.0212023 державним виконавцем скеровано запит в КП ЛОР «Дрогобицький МБТІ та ЕО» Про надання копії правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 .

16.02.2023 за вх. № 1620 у відділ надійшла інформація КП ЛОР «Дрогобицький МБТІ та ЕО» щодо квартири АДРЕСА_1 та копія правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1 . Зокрема, згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 17.11.2010 року Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Стебницької міської ради, квартира під АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.03.2023 по справі № 442/1-522/23, яка вступила в законну силу 05.04.2023 року визначено, що боржнику ОСОБА_1 належить 1/3 ідеальна частина у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі повідомлення б/н 01.01.1996, суд, реєстраційний номер обтяження № 3783734, власник ОСОБА_4 .

Згідно інформації Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, в ході перевірки алфавітних книг Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, відсутні будь-які відомості про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_4 .

Згідно інформації Львівського державного нотаріального архіву, документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна належного гр. ОСОБА_4 на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися.

Державний виконавець Ільницька О.І. подання підтримала, про що подала відповідну заяву. Розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням Судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 532, 533 Кримінального процесуального кодексу України:

- вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України;

- вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції;

- вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Стаття 59 Кримінального кодексу України визначає поняття конфіскації майна. Так, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Відповідно до частини першої статті 48 Кримінально-виконавчого кодексу України суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадовий осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом Заходів Примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно; своєчасно і в повному Обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами ч.3, ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій 1 статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Суд вважає, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення, зокрема, доведено, що ним було здійснено всі необхідні дії щодо звернення стягнення на кошти та інше рухоме та нерухоме майно боржника, а тому надання судом дозволу на реалізацію майна, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законодавством порядку буде ефективним заходом виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 18, 48, абз. 2 ч. 4 ст. 50, ст. 56, 57, 61, Закону України «Про виконавче провадження», статтями 182, абз.3 ч. 2 ст. 331, ст. 336 ст. 440 ЦК України, -

постановив:

Подання задоволити.

Звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме на 1/3 ідеальну частину у праві спільної сумісної власності на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 17,0 кв.м., право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хомик А.П.