Провадження № 2/537/766/2024
Справа № 537/1474/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.10.2024 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,
його представника адвоката Радченко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини,
Короткий зміст позовних вимог.
27 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участі третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування, в якому просив: 1) позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ; 2) стягнути зі ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 11 вересня 1999 року у Палаці шлюбів м. Кременчука, який розірваний рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.12.2018 року у справі №537/3506/18. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після розірвання шлюбу дитина ОСОБА_2 залишився проживати з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 27 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_4 та виїхала разом з ним разом на постійне місце проживання до Російської Федерації. ОСОБА_1 самостійно займається вихованням та утриманням сина, проживають у квартирі, яка належить йому на праві власності, він працює на посаді машиніста регулювальника 5 розряду в ПАТ «ДЖЕЙ ТІ Інтернешнл Україна. Має гідний заробіток для задоволення своїй потреб та потреб сина. Забезпечує його усім необхідним, а саме харчуванням, одягом, освітою, бере активну участь у житті сина в школі, регулярно відвідує батьківські збори, організовує правильне проведення ним вільного часу. Забезпечує сина належним медичним захистом та лікуванням, уклав в інтересах дитини декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Підтримує сина у зайняттях з футболу, цікавиться його успіхами, постійно спілкується з тренером. В свою чергу відповідач ОСОБА_3 після розірвання шлюбу, з кінця 2018 року, не проживає з сином, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо його виховання, духовного і фізичного розвитку, жодним чином не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною, не піклується та не цікавиться його здоров`ям, навчанням, не займається його підготовкою до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним оглядом, лікуванням. Не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, не строює умов для отримання ним освіти. За таких обставин позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом прав своєї дитини ОСОБА_2 .
Рух справи.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування в строк до 08 травня 2024 року надати висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянкою України, в період з 27 жовтня 2020 року по час виконання ухвали суду, із зазначенням дати перетину державного кордону України, назви пункту пропуску (пункту контролю, контрольного пункту в`їзду-виїзду); виїзду або в`їзду на територію України; напрямку перетину державного кордону України (кінцевий пункт прибуття); у разі наявності мети перетину державного кордону України.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.04.2024 року задоволено клопотання представника третьої особи Адміністрації Державної прикордонної служби України Свириденко А.Г. та постановлено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.07.2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позиції учасників справи в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Радченко С.О. в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити з наведених в ньому підстав, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 , оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.
Дитина ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що навчається у Кременчуцькому ліцеї №11 «Гарант», займається футболом. Проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Мама з ними не проживає більше 4 років. Йому не відомо, де вона на даний час перебуває, вона з ним не спілкується, не телефонує, не цікавиться його життям.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте ОСОБА_3 не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду, відзиву не надала.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. При винесенні рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_2 .
Представники третіх осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. З заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Обставини, встановлені судом.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 11 вересня 1999 року зареєстрували шлюб в Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис №828.
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.12.2018 року у справі №537/3506/18, провадження №2/537/999/2018, яке набрало законної сили 21.01.2019 року, розірвано шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 09 лютого 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації народжень 09 лютого 2010 року зроблено відповідний актовий запис №88).

Позивач ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданим 14 лютого 1996 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, Витягом з Реєстру Кременчуцької територіальної громади від 13.03.2024 року.

Квартира АДРЕСА_2 , в якій проживає позивач з дитиною, належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 квітня 2003 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради, договору дарування серії ВЕВ №274361, посвідченого 22.08.2006 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу за р. №14859.

Позивач ОСОБА_1 з 22 листопада 2015 року працює машиністом-регулювальником 5 розряду в ПАТ «ДЖЕЙ ТІ Інтернешнл Україна», його заробіток за період з січня 2023 року по грудень 2023 року включно становить 652671,47 грн.

Дитина ОСОБА_2 навчається у 8-Б класі Кременчуцького ліцею №11 «Гарант» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується довідкою №89 від 29.02.2024 року. За час навчання ОСОБА_2 зарекомендував себе як здібний учень. Має достатні досягнення у навчанні, є учасником учнівського самоврядування класу, бере активну участь у позаурочному житті. Дуже дружня, добра дитина, має лідерські здібності. Батько ОСОБА_1 бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування ним навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну. Мати ОСОБА_3 із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлася.

Відповідно до характеристики Комунального закладу фізичної культури і спорту «Кременчуцька міська комплексна дитячо-юнацька спортивна школа» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області імені олімпійського чемпіона ОСОБА_6 від 06.03.2024 року №15 ОСОБА_2 займається у відділенні футболу. За час тренувань показав себе дисциплінованим спортсменом, врівноваженим, працелюбним, відповідальним. Батько ОСОБА_1 постійно спілкується з тренером сина, цікавиться успіхами дитини, спонукає до занять футболом. Мати спортсмена контакту зі спортивною школою не підтримує.

Позивач ОСОБА_1 в інтересах дитини ОСОБА_2 уклав з лікарем педіатром КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» м. Кременчука ОСОБА_7 декларацію №0001-АА0М-АНА0 про надання первинної медичної допомоги.

Мати дитини ОСОБА_3 27 жовтня 2020 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим 27 жовтня 2020 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №803.

За даними Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-27536/18/24-Вих від 18.04.2024 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 28.10.2020 року о 12:10 год. перетнула державний кордон України у напрямку виїзд через пункт пропуску Бачівськ, 17.07.2021 року о 10:55 год. у напрямку в`їзд через пункт пропуску Гоптівка, 29.07.2021 року о 21:33 год. у напрямку виїзд через пункт пропуску Гоптівка, 15.03.2023 року о 01:34 год. - у напрямку в`їзд через пункт пропуску Угринів, 01.04.2023 року о 02:05 год. у напрямку виїзд через пункт пропуску Рава-Руська.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 15.05.2024 року було обстежено умови проживання дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що за даною адресою проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (батько), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (син). Родина мешкає у двокімнатній (перепланованій) квартирі з усіма комунальними зручностями, яка облаштована необхідними меблями та побутовою технікою. Дитина має окрему кімнату, в якій передбачено місце для сну, навчання, зберігання особистих речей. Кімнати просторі, чисті, санітарно-гігієнічні умови помешкання задовільні.

У ході розмови працівника служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації з неповнолітнім ОСОБА_9 , дитина зазначила, що не пам`ятає, коли в останній раз бачив чи спілкувався зі своєю матір`ю. Пояснив, що постійно проживає з батьком, навчається в школі, захоплюється футболом. Йому невідомо про місце перебування матері та про причини її відсутності. Не бажає знати про її життя, оскільки вона тривалий час не цікавиться його життям, навчанням. Зазначив, що з родичами по лінії матері у нього зв`язку вже немає давно, він підтримує батька у намірах позбавити матір батьківських прав, розуміє наслідки.

ОСОБА_3 запрошувалася рекомендованим листом за місцем її реєстрації до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області для надання пояснень, з`ясування думки з приводу позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 та на засідання комісії з питань захисту прав дитини із зазначенням місця, дати та часу розгляду даного питання. Однак лист повернувся з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Здійснити обстеження умов проживання за місцем реєстрації ОСОБА_3 АДРЕСА_3 , не надалося можливим, оскільки двері помешкання ніхто не відкрив.

Тому орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 18.06.2024 року №1368.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що є сусідами ОСОБА_1 Дуже давно знають родину. Більше 5 років ОСОБА_1 проживає разом з сином, дружина ОСОБА_12 залишила сім`ю. ОСОБА_1 сам виховує сина, піклується про нього, приділяє йому увагу, возить до школи, на тренування, забезпечує всім необхідним.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.124 Конституції, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58)

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 тривалий час не приймає участі у житті дитини, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків стосовно сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не турбується про життя та здоров`я дитини, не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не утримує матеріально, не спілкується, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, що свідчить про повну байдужість до подальшої долі сина.

Наведене свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, відсутністю будь-якого інтересу до своєї дитини.

Жодних об`єктивних обставин, які б вказували на наявність перешкод ОСОБА_3 у виконанні батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_2 , судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Щодо позовних вимог про стягнення з аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Відповідач ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд відповідно до ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України враховує, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., що підтверджено документально та на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як органу опіки та піклування, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2024 року і до повноліття дитини.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 14.02.1996 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складений 01.11.2024 року.

Суддя Мурашова Н.В.