Справа № 296/7523/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" листопада 2024 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Драча Ю.І.
за участі секретаря судового засідання Дальянської В.Ю.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради про звільнення майна з-під арешту
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради про звільнення майна з-під арешту, а саме квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2
Позов обгрунтовано тим, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 .
26.04.2024 позивач звернулась до відповідача з метою реєстрації місця проживання сина за вказаною адресою, однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація стосовно арешту вказаної квартири.
Позивачем зазначено, що нею придбано квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2005 року у продавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На час звернення до суду з позовом, вважає, що відсутні будь-які підстави для існування арешту на її квартиру, тому просить суд задовольнити позов.
Ухвалою суду від 23.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2005 року належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7-8). Відповідно до даного договору продавцями вказано: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 26.12.2000 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення бору, накладено арешт на квартиру квартира АДРЕСА_1 .
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 26.12.2003 за заявою ОСОБА_3 скасовано, як помилково накладений, арешт на квартиру АДРЕСА_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення бору.
Таким чином, з даної ухали вбачається, що в резолютивній частині ухвали помилково зазначено квартиру АДРЕСА_3 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.05.2024 вбачається, що за квартирою АДРЕСА_1 зареєстровано 27.04.2006 обтяження Першою Житомирською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали суду, 2/106, 26.12.2000, Суд, Корольовський (а.с.15).
26.04.2024 позивач звернулась до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради з метою реєстрації місця проживання сина ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , однак їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація стосовно арешту вказаної квартири.
Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.
Позивач має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, на отримання свідоцтва про спадщину.
Згідно зі ст.1218,ч.5 ст.1268ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Відповідно до ч.ч. 1,2,3ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Оскільки право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування арешту з вказаного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", -
у х в а л и в :
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 12.09.2001 року, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований 27.04.2006 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 3150025, на підставі ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 26.12.2000 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Головуючий суддя Ю. І. Драч