ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/580/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 13.05.2024 р., ОСОБА_2 , яка ідентифікується в Пенсійному фонді України як ОСОБА_2 згідно посвідки на постійне проживання типу РА, код держави UKR, № НОМЕР_2 , виданої 27.11.2017 р., орган видачі 1201, та як ОСОБА_2 згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 13.07.2021 р.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . З метою отримання допомоги на поховання своєї матері заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, однак йому було відмовлено, оскільки в свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_2 , а за даними електронної пенсійної справи зазначено ОСОБА_2 , у зв`язку із чим ідентифікувати особу неможливо.

Посилається на те, що встановлення вказаного факту є необхідним для реалізації права на отримання допомоги на похованні своєї матері.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.07.2024 р. відкрито провадження у даній справі.

24.09.2024 р. від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшло клопотання, в якому просить залишити заяву без розгляду та провести розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областів судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи заінтересована особа повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.05.2024 р. (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , була громадянкою рф, в належних їй паспортах громадянки рф № НОМЕР_5 від 26.01.2013 р., та № НОМЕР_6 від 05.03.2013 р., її прізвище ім`я по батькові зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с.12,13).

Вбачається, що видано посвідку на постійне проживання типу АР, код держави UKR, № НОМЕР_2 , видану 27.11.2017 р., орган видачі 1201, на ім`я « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Разом з тим, документи, а саме: картка платника податків (номер бланка 436-17-01178 від 21.08.2017) (а.с.10), пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 13.07.2021 р. (а.с.10), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.08.2022 р. №3002- (а.с.15), свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.05.2024 р. (а.с.7) були видані на ім`я « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .

22.05.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіз заявою щодо виплати допомоги на поховання своєї матері ОСОБА_2 .

22.05.2024 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало заявнику відповідь про те, що підстав для виплати допомоги на поховання немає, оскільки встановлено невідповідність даних електронної пенсійної справи ПІБ одержувача пенсійних виплат з даними в свідоцтві про смерть та Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, а саме в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 13.05.2024 ПІБ померлої зазначено ОСОБА_2 , а за даними пенсійної справи по батькові відсутнє, у зв`язку із чим ідентифікувати особу неможливо (а.с.5-6).

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що невідповідність вищевказаних даних виникла у зв`язку із відсутністю в посвідці на постійне проживання типу АР, код держави UKR, № НОМЕР_2 , видану 27.11.2017 р., орган видачі 1201, виданій на ім`я « ОСОБА_2 » по батькові останньої, оскільки відповідна графа відсутня.

У зв`язку з невідповідністю вищевказаних даних, відсутністю відомостей «по батькові» померлої матері заявника, внаслідок відсутності відповідної графи у посвідці на постійне проживання, у нього виникають труднощі щодо реалізації права на отримання допомоги на поховання матері, оскільки не підтверджено факт належності правовстановлюючих документів його померлій матері.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт належності свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 13.05.2024 р., ОСОБА_2, яка ідентифікується в Пенсійному фонді України як ОСОБА_2 згідно посвідки на постійне проживання типу РА, код держави UKR, № НОМЕР_2 , виданої 27.11.2017 р., орган видачі 1201, та як ОСОБА_2 згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 13.07.2021 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 13.05.2024 р., ОСОБА_2, яка ідентифікується в Пенсійному фонді України як ОСОБА_2 згідно посвідки на постійне проживання типу РА, код держави UKR, № НОМЕР_2 , виданої 27.11.2017 р., орган видачі 1201, та як ОСОБА_2 згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 , виданого 13.07.2021 р.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного судучерез протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА