Справа № 166/1349/24
Провадження № 2/166/307/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 жовтня 2024 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області - в складі головуючого судді Фазан О. З.,

з участю секретаря Приймачук О. М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про солідарне відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 03 вересня 2024 року звернулися до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з даним позовом, який мотивують тим, що 22 травня 2024 року близько 20 год. в с-щі Заболоття Ковельського району Волинської області позивача вийшла на перехрестя вулиць Стадіонна та Шевченка з метою зустріти свою корову з пасовища і супроводжувати її до своєї садиби. Повз неї по правій стороні вулиці проходив табун корів, який нараховував біля 60 голів і їх в той день випасав односельчанин ОСОБА_6 , який йшов позаду табуна. Раптом корова, яка належить сім`ї ОСОБА_5 , яку обслуговує його невістка ОСОБА_3 , повернула в сторону позивачки і пішла прямо до неї. ОСОБА_3 стояла приблизно на відстані 15-20 метрів від позивачки на краю асфальту дороги, що йде на вулицю Стадіонна і бачила, що її корова стала біля останної, однак не попередила ОСОБА_1 про те, щоб вона втікала, бо корова відповідачів б`є людей. Після цього корова рогом вдарила вдарила позивачку в живіт з правої сторонив грудну клітку і знову в живіт. Від нанесених ударів позивачка двічі втрачала свідомість.

В результаті нанесених ударів коровою позивачці заподіяні тілесні ушкодження у виді забою передньої черевної стінки та грудного відділу хребта. Постравматична вертеброгенна цервікалгія, торакалгія, виражений больовий синдром. 24 травня була на амбулаторному прийомі в лікаря-хірурга та лікаря-невропатолога КНП "Ратнівська ЦРЛ" та лікувалась амбулаторно з 24.05.2024 року по 31.05.2024 року згідно з записами в амбулаторній картці, що стверджується довідкою № 450 від 14.08. 2024 року КНП "Ратнівська центральна районна лікарня".

Пізніше від односельчан позивачка почула, що у 2023 році належна Білітюкам корова нанесла побої п`ятьом односельчанам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які повідомляли власникам корови про їх побиття коровою та радили їм позбутися корови, щоб не трапилось гіршої біди.

Всього позивачці завдано майнової шкоди на 2504 грн, що підтверджується двома фіскальними чеками, 19 квитками на проїзд в автобусі, інформацією з мережі "Інтернет" про вартість пошкодженої кофти.

Крім того, позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що від нанесених побоїв вона двічі втрачала свідомість, тривалий період відчуває сильну фізичну біль. Від завданих ушкоджень взагалі не могла ходити, змушена була лежати, не могла готувати собі їжу, працювати по господарству, змушена була лікуватись, звертатись за медичною допомогою. Принижена честь та гідність, моральні страждання продовжуються. ОСОБА_3 будучи обізнаною про поведінку корови і побачивши, що її корова вийшла з табуна і йде через дорогу до мене, не попередила позивачку про небезпеку. На допомогу позивачці під час нанесення побоїв ОСОБА_3 не кинулась, а побігла за своєю коровою лише після того, як її відігнали від ОСОБА_1 інші односельчани. На пропозицію позивачки відшкодувати витрати на лікування та одяг ОСОБА_3 не реагує.

Просять стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 спричинену останній майнову шкоду в сумі 2504 грн, моральну шкоду в сумі 20000 грн, а також судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачкою судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

На адресу Ратнівського районного суду Волинської області 30 вересня 2024 року від представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Панасюка І. І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у позовній заяві не наведено жодних мотивів та доказів за якою підставою він був пред`явлений до ОСОБА_3 . Жодних доказів утримання ОСОБА_3 корови, яка завдала позивачці тілесні ушкодження, до позовної заяви не додано. За наведених обставин є очевидним, що позов до ОСОБА_3 пред`явлено безпідставно. Відповідачка ОСОБА_3 вважає, що належним відповідачем у справі є пастух ОСОБА_6 , оскільки між власниками корів, в тому числі і між позивачкою і ОСОБА_6 , була наявна усна домовленість про випас корів у спільній череді почергово, згідно якої останній

відповідно до черги 22 травня 2024 року повинен був відпасти велику рогату худобу, беручи на себе відповідальність за цих корів до їх повернення до домоволодіння. Таким чином, між

власниками великої рогатої худоби, в тому числі позивачем та пастухом виникли

обов`язки з усної домовленості на випас худоби. ОСОБА_6 йшовши позаду табуна, не вчинив жодних дій після того, як корова стала наближатися до позивачки, хоча він мав би слідкувати за коровами до того, як вони зайдуть на територію домоволодіння власника худоби. Також зазначив, що стороною позивачки не підтверджується розмір майнової шкоди жодними належними та допустимими доказами. Так, у доданих до позовної заяви чеках на суму по 927 грн не зазначено інформації, якою б підтверджувалось, що оплата здійснювалася за томографію хребта та голови. Аналогічно у доданих білетах на автобус не вказано а ні маршруту, а ні місця посадки та висадки з автобуса, та й зрештою дати поїздки. Аркуш із зображенням кофти також не є доказом її вартості. Також вважає, що позивачкою не надано належних доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди, оскільки становлення глибини та важкості страждань особистості, а також розрахунок приблизної шкоди, яка може їх компенсувати, віднесені до компетенції експертів-психологів. Та й в самому позові не вказано, які саме дії ОСОБА_3 призвели до настання негативних психологічних наслідків. Просить у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 02.10.2024 року свідок ОСОБА_12 показав суду, що він та його дружина із свого двору спостерігали , як корова покотила на землю ОСОБА_13 на вул. Стадіонній, після цього її вели двоє молодих чоловіків. Він на своєму автомобілі відвіз до її будинку та допоміг вийти із автомобіля. Свідок показав, що в ОСОБА_14 були подряпини на руках та ствердила, що її вдарила корова ОСОБА_15 . Крім того, він ствердив, що договір випасання корів укладають усно , склалися звичаї, що господарі виганяють корів на вул. Шевченка, звідки пастух забирає них і вже несе відповідальність . Конкретно пастухів не знає, оскільки багато власників голів худоби наймають пастухів за грошову винагороду. Свідок також повідомив, що корова ОСОБА_15 кидалася на його дружину ОСОБА_16 ..

Судове засідання відкладено в зв`язку із неявкою свідків.

Позивачка та її представник у судовому засіданні 18.10.2024 року позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Позивачка пояснила суду, що на вулиці Стадіонній корова ОСОБА_3 вдарила рогом у правій бік живота , внаслідок чого впала і покотилася в болоті , кричала. Відчула біль у голові, спині , відкрила очі - б`є корова рогами. Підбігли два хлопці - ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , взяли під руки та вели. ОСОБА_12 на своєму автомобілі підвозив її додому. Викликали швидку медичну допомогу , сильно боліла голова. На другий день взяла пошкоджену кофту прийшла до відповідачки поговорити , розійтися проте остання їй сказала " викинь кофту на мусор" , оскільки за корів відповідає пастух. Односельчани стали дзвонити і повідомляти, що корова ОСОБА_19 неодноразово "била людей ". Ствердила, що господарства належить відповідачу ОСОБА_5 , який не може ходити і є свекром ОСОБА_15 , яка доглядає корову , що нанесла їй ушкодження та знає добре цю корову. Внаслідок цієї події лікувалася в сімейного лікаря, невропатолога, хірурга, отримала стрес, не їла, тиждень не спала, проходила УЗІ,МРТ. Позивачка також засвідчила, що договір випасання худоби укладається умно із односельчанами, згідно до якого корови виганяють на вулицю Шевченка, а далі доглядач відповідає за все стадо корів. Ствердила , що подія мала місце на вул. Стадіонній, де відповідальність за утримання худоби несе доглядач, в цьому випадку ОСОБА_15 , яка стояла на вул. Стадіонній разом з нею чекала свою корову та не попередила , що вона може нанести удари. Пастух у цей час ішов позаду інших голів.

Позивачка , будучи допитана , як свідок повністю підтвердила свої пояснення. Додатково показала, що відсутні докази про те, що викликали швидку медичну допомогу 22.05.2024 року після того як корова ОСОБА_15 її нанесли тілесні ушкодження.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник просили відмовити у задоволенні позову. Підтвердила, що господарство належить ОСОБА_5 , а вона допомагає доглядати корову , оскільки належним відповідачем у справі є пастух корів, а саме ОСОБА_6 ..

Ухвалою суду від 18.10.2024 року ( протокольно) заява ОСОБА_5 від 18.10.2024 року не прийнято судом, оскільки вона надійшла до суду без електронного цифрового підпису ( а. с. 54-56) .

Судове засідання 18.10.2024 відкладено в зв`язку з неявкою свідків.

Ухвалою суду від 30.10.2024 ( протокольно) відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Токарської В. Г. про приєднання до матеріалів справи доказів : електронне направлення від 23.05.2024 року, адвокатський запит від 29.10.2024 року, довідку КНП № Ратнівська центральна районна лікарня " № 568 від 30.10.2024 року, оскільки подано в порушення ст. ст. ст. 83 , 182,183 ЦПК України.

Крім того , судом задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про відмову її від виклику свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_6 .

Заслухавши , сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що у домогосподарстві ОСОБА_5 , де зареєстрована, зокрема, ОСОБА_3 утримується одна корова, що підтверджується довідкою Заболоттівської селищної ради № 779 від 25.07.2024 року.

Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 підтверджується, що догляд за коровою , яка заподіяла їй тілесних ушкоджень на вул. Стадіонній здійснює відповідачка ОСОБА_15 .

Між власниками великої рогатої худоби селища Заболоття Ковельського району Чернігівської області існувала усна домовленість по черговому випасанню худоби, що є звичаєм (усталеним правилом поведінки), тобто виникли зобов`язальні правовідносини щодо спільного (почергового) випасання належної їм худоби, що тягне за собою обов`язок особи, яка здійснює випасання череди корів, по збереженню худоби на час її випасання, що не заперечили сторони по справі.

З позовної заяви, відзиву представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Панасюка І. І. та показань свідків достовірно встановлено, що 22 травня 2024 року, відповідно до встановленого графіку, черга випасати корів, у тому числі яка перебувала у валасності відповідачів, була у ОСОБА_6 , як власника домогосподарства в якому перебуває велика рогата худоба.

22 травня 2024 року близько 19 год. 40 хв. на перехресті вулиць Стадіонна Шевченка у с-щі Заболоття Ковельського району Волинської області належна відповідачці ОСОБА_3 . корова підійшла до позивачки ОСОБА_1 , яка знаходилася на вул. Стадіонній та нанесла останній тілесні ушкодження у вигляді синців та садин в області живота та інших частин тіла, що підтверджується зокрема довідкою ПОГ СВГ ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області М. Дудіка від 14.06.2024 та показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Згідно з довідкою КНП "Ратнівська ЦРЛ" № 450 від 14.08.2024 ОСОБА_1 24 травня 2024 року була на амбулаторному прийомі в лікаря-хірурга та лікаря-невропатолога, в період з 24.05.2024 року по 31.05.2024 року лікувалася амбулаторно. ОСОБА_1 встановлено діагноз: забій передньої черевної стінки та грудного відділу хребта; посттравматична вертеброгенна цервікалгія, торакалгія, виражений больовий синдром. Із медичної картки слідує, що звернулася до лікарів, оскільки 22.05.2024 року побила сусідська корова.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Таким чином, між власниками великої рогатої худоби, які проживають у селищі Заболоття Ковельського району Волинської області, зокрема й сторонами у справі та ОСОБА_6 , виникли зобов`язальні правовідносини щодо спільного випасання належної їм великої рогатої худоби, тобто спільна діяльність (ст. 1130 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно із ч. 4 ст. 12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

У відповідності до ст. 9 цього ж Закону, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити, зокрема, безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

Аналіз ст. 9, ч. 4 ст. 12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" дає підстави для висновку, що лише за умови встановлення конкретної особи, яка утримувала тварину, або ж супруводжувала тварину і внаслідок їх дій (бездіяльності), відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність збитків та причинний зв`язок; відповідач (особа, яка утримувала тварину в момент завдання збитків або ж супруводжувала тварину) доводить відсутність протиправності та вини.

Незважаючи на заперечення, наведені представником відповідача у поданому до суду відзиві, щодо вісутності доказів, що саме корова ОСОБА_3 заподіяла тілесні ушкодження позивачці, зазначені обставини доводяться показами свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_12 та довідкою ПОГ СВГ ВП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області М. Дудіка від 14.06.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 підтвердила працівнику поліції факт нанесення її коровою тілесних ушкоджень її великою рогатою худобою, за що попросила вибачення у ОСОБА_1 зазначивши, що не відповідає за дії худоби.

Установлено, що згідно з домовленістю між власниками великої рогатої худоби с-ща Заболоття, власники худоби зранку виганяли своїх корів на АДРЕСА_1 , де передавали їх під нагляд пастуху, а ввечері забирали з вул. Шевченка до своїх домогосподарств.

Таким чином, 22 травня 2024 року в ОСОБА_6 був наявний обов`язок супруводжувати корів з вулиці Шевчена до пасовищ та забезпечувати при цьому безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

В ході допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та пояснень сторін встановлено, що корова , яка утримується в господарстві відповідача ОСОБА_5 та яку доглядає відповідачка ОСОБА_15 , наносила тілесні ушкодження позивачці у с-щі Заболотання на АДРЕСА_1 .

Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 у судовому засідання підтвердили твердження сторони позивачка, що належна ОСОБА_3 . корова агресивно себе поводить та наносила неодноразово тілесні ушкодження односельчанам .

Отже, відповідачка, знаючи про неодноразову агресивну поведінки своєї корови, не здійснювала жодних дій для убезпечення жителів села від небезпеки (спиляння вчасно рогів корови, тощо) та не виконала 22 травня 2024 року свій обов`язок із забезпечення безпеки руху інших односельчан від дій належної їй тварини при супроводженні з вулиці Шевченка через вулицю Стадіонна до місця її постійного утримання.

Оскільки відповідачкою не доведено відсутність протиправності власної бездіяльності та відсутність вини в заподіянні шкоди позивачці, суд вважає за необхідне покладення обов`язку з відшкодування збитків, заподіяних здоров`ю ОСОБА_1 саме на ОСОБА_3 , яка доглядає за коровою.

При цьому, суд відмовляє в солідарному стягненні з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 на користь ОСОБА_1 спричиненої майнової та моральної шкоди діями корови , яка утримується в домогосподарстві ОСОБА_5 в с-ще Заболоття, АДРЕСА_2 , оскільки в судовому засіданні встановлено, що доглядає за коровою ОСОБА_15 , а отже вона є належним відповідачем у справі. Доказів про те, що відповідач ОСОБА_29 утримує корову, яка завдала ушкодження ОСОБА_30 в ході судового слідства не здобуто.

Судом приймається до уваги, що позивачка ОСОБА_1 понесла витрати на лікування та зазнала фізичного болю у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Тобто, факт заподіяння матеріальної і моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та настанням шкідливих для позивача наслідків доведені.

Позивачкою додано до матеріалів справи копії квитанцій Ратнівської ЦРЛ від 24.05.2024 року, від 27.05.2024 року за томографію про сплату нею у розмірі по 927 грн, проте, суд вважає слушними заперечення представником відповідачки щодо відсутності інформації у даних квитанціях, що вони стосуються саме позивачки ОСОБА_14 та необхідність оплати цих послуг пацієнтом при наявності Декларації МОЗ України . Відтак, суд дійшов висновку відмовити позивачці в відшкодуванні 1854 грн по сплаті комп`ютерної томографії хребта та голови ( а. с.13).

Водночас, підлягають задоволенню відшкодування 250 грн ОСОБА_30 вартості кофти , пошкодженої під час нападу на неї коровою відповідачки. При цьому, суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_14 про пошкодження кофти, що не спростовано відповідачкою , враховуючи роздруківки з мережі "Інтернет", на якій зображені кофти з різними характеристиками моделями та їх вартістю, яка значно перевищує вищенаведену вартість ( а. с. 15)..

Також суд бере до уваги докази, понесених позивачкою витрат на поїздки в лікарню 24 травня 2024 року, 27 травня 2024 року, 31 травня 2024 року - додані до позовної білети на суму 240 грн, та білети серії ПППЯ № 465170, серії ПППЯ № 465171 на суму по 20 грн, білети серії ААВА № 121019 від 14.08.2024 року, серії ААВА № 121054 від 03.09.2024 року, серії ААВА № 121036 від 03.09.2024 року на суми по 40 грн у сукупності з договоом про надання правничої допомоги № 14 від 14.08.2024 року та позовною заявою від 03.09.2024 року ( а. с.14) , суд вважає достатніми доказами, які підтверджують витрати позивачки на дорогу з с-ще Заболоття до с-ща Ратне до медичного закладу та зворотньому напрямку з метою отримання правової допомоги у даній справі.

За наведених обставин з відповідачів на користь позивачки підлягає відшкодування матеріальна шкода у розмірі 650 грн, в тому числі 400 грн проїзд та 250 грн вартість кофти.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За встановлених обставин, суд ввважає, що позивачці спричинено моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я. При визначенні розміру відшкодування враховуючи вимоги розумності і справедливості, я суд оцінює її у 5000 грн.

При цьому, суд вважає слушним покликання представника відповідача на те, що позивачка відповідно до медичної документації не втрачала свідомості під час події, що мала місце 22.05.2024 року на вул. Стадіонній в с-ще Заболоття.

Окрім того, суд враховує, що згідно даних МСКТ органів грудної клітки без в/в контрастування від 24.05.2024 року в пацієнта ОСОБА_14 ознак свіжих постравматичних змін грудного відділу хребта та ОГК не виявлено ( а. с. 10). Аналогічно МСКТ головного мозку без в/в контрастування від 27.05.2024 року в останньої КТ -даних за свіжі ЗЧМТ ,ГПМК чи новоутворення на момент обстеження не виявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за дві позовні вимоги майнову та моральну шкоду в розмірі відповідно 1211,2 грн ( а. с. 58) та 3028 грн ( а. с. 1,35). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідачів на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1071,4 ( 314,4+ 757= 1071,4) грн , в тому числі за майнову вимогу 314,4 ( 650/2504х1211,2 = 314,4); моральна вимога 757 ( 5000/20000х3028= 757 ) грн.

Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога) (ст. 15 ЦПК України).

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України стороною позивачки до позову додано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 279 від 27.05.2004 року; договір про надання правничої допомоги № 24 від 14.08.2024 року відповідно до умов якого адвокатом Токарською В. Г. надано правову допомогу ОСОБА_1 в питанні відшкодування збитків завданих її здоров`ю великою рогатою худобою; ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Токарською В. Г. серії АС № 1105967 від 14.08.2024 року; попередній розрахунок судових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги в цивільній справі; акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 02.10.2024, відповідно до якого адвокатом Токарською В. Г. надано ОСОБА_1 правової допомоги на загальну суму 2000 грн; квитанцією до прибуткового касового ордера № 24 від 14.08.2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 сплачено адвокатові Токарській В. Г. грошові кошти в сумі 2000 грн за договором про надання правничої допомоги № 24.

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які понесла позивачка є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

За наведених обставин, беручи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути 502,13 ( 5650/ 22504х2000 = 502,13) грн , понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 263- 265 ЦПК України, суд,

ух в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 650( шістсот п`ятдесят) гривень спричиненої майнової шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1071 ( одна тисяча сімдесят одна) грн 40 коп судового збору та 502 ( п`ятсот дві ) гривні 13 коп витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Дата складення повного рішення - 01.11.2024 року

Суддя О. З. Фазан