Справа № 347/2124/24
Провадження № 2/347/770/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря с/з Мошулі Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей. Вимоги позову обґрунтовані тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку рішенням Косівського районного суду від 02.03.2023 року. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 2005 року народження, ОСОБА_4 2007 року народження, та ОСОБА_5 2009 року народження. Всі діти перебувають на утриманні позивача-матері. Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 28.05.2024 року збільшено розмір аліментів. Та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в розмірі по 1800 грн. на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття та на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1800 грн щомісячно на період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідач сплачує аліменти регулярно, не допускає заборгованості.

Однак позивач стверджує, що оскільки діти є учнями та студентами, то вони потребують додаткових витрат на навчання.

Зокрема позивач, змушена була придбати в грудні місяці 2023 року доньці Поліні, студентці Київського фахового медичного коледжу №3 планшет ціною 8399 грн. для навчання за змішаною формою, оскільки жодних інших технічних засобів для навчання у доньки не було. А телефон не підтримував та не давав можливості повноцінно навчатись та виходити на онлайн конференції. Взимку донька потребувала взуття, тому позивач, придбала їй зимове взуття за 3380 грн., влітку босоніжки за 1596 грн., сині-шльопанці за 99 грн., шорти за 398 грн., та дві футболки за 450 грн. та 375 грн.

Крім того, перед початком 2024-2025 навчального року дітей було забезпечено спортивною формою для занять на вулиці, шкільною формою, та взуттям для коледжу на загальну суму 4 484 гривні.

Оскільки обоє дітей мають проблеми із зором, то діти потребували діагностики, та корекції окулярів. Тому дітям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були виписані рецепти та придбані нові окуляри, зокрема ОСОБА_10 на суму 650 гривень, Поліні 804 гривні, а разом 1454 гривні.

Також позивач ствердила, що на її утриманні перебуває і старша дочка ОСОБА_11 , яка навчається в Київському столичному університеті ім. Б. Грінченка, а відтак навчання за рік коштує 30 000 гривен.

У зв`язку з цим, загальна сума витрат понесених позивачем на утримання дітей становить: 20 280 гривень (12528 гривень витрат на навчання, 1454 гривні витрати на лікування, сезонні покупки одягу та взуття 6298 гривень). У зв`язку з цим, позивач просила стягнути з відповідача, як батька дітей половину вартості додаткових витрат понесених нею на утримання дітей в розмірі 10 140 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, однак в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак таким право він не скористався.

Позиція учасників судового засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, однак в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Ухвалою суду від 21.10.2024 року явку позивача визнано обов`язковою для дачі пояснень.

Ухвалою суду від 13.11.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки її клопотання не відповідало вимогам ст. 212 ЦПК України.

Відповідач, відзив на позов не подавав. Натомість в судовому засіданні відповідач позов заперечив повністю. Ствердив, що дійсно вони з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітні. Відповідач вчасно сплачує аліменти, не допускаючи заборгованості. ОСОБА_1 ствердив, що дійсно він є внутрішньо-переміщеною особою, та разом із батьком проживає с. Шешори, Косівського району, Івано-Франківської області. ОСОБА_1 ствердив, що він дійсно працевлаштований у філії ВП «Запорізька АЕС» з 02.02.2004 року на посаді електрослюсара. Однак, з 24.09.2024 року йому надано відпустку без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану. Відповідач не отримує жодних доходів, проживає із батьком на його пенсію. Крім того, відповідач ствердив, що мав проблеми із здоров`ям та перебував на лікуванні. ОСОБА_1 ствердив, що він крім аліментів, також допомагає дітям, зокрема дочці Поліні, яка з ним спілкується. Влітку дочка просила камуфляжний костюм, і він їй його купляв в м. Коломия, та пересилав дочці. Вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього додаткових витрат, оскільки він сплачує на дітей аліменти, які покликані забезпечити потреби дітям в канцелярському приладді, одязі та харчуванні.

В задоволенні позову просив відмовити повністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 10.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду на 21.10.2024 року.

21.10.2024 року розгляд справи було відкладено на 27.11.2024 року, та визнано явку позивача обов`язковою.

Ухвалою суду від 27.11.2024 року без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, зокрема довідки про працевлаштування відповідача ОСОБА_1 , оскільки така довідка була надана ним в судовому засіданні. Також було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування довідки про доходи відповідача, оскільки клопотання не відповідало вимогам ст. 84 ЦПК України.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії рішення Косівського районного суду від 02.03.2023 року у справі № 347/145/23, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.6-7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.05.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 13.02.2024 року про збільшення розміру аліментів на утримання дітей задоволено частково (а.с.10-14).

Згідно копії довідки від 27.06.2024 року № 2-542/24, ОСОБА_3 дійсно є студенткою Факультету музичного мистецтва і хореографії Київського столичного університету ім. Бориса Грінченка (а.с.15).

Відповідно до копії довідки № 281 від 03.05.2024 року, наказу № 166-К, ОСОБА_4 навчається на І курсі відділення сестринська справа ЗФПО «Київський фаховий медичний коледж № 3» (а.с.16-19).

Згідно з довідкою від 22 серпня 2024 року № 278/5.12_2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в 9-Б класі Ліцею № 153 Шевченківського району м. Києва (а.с.20).

Відповідно до довідки від 22 серпня 2024 року № 279/5.12_2024 року, ОСОБА_2 працює вчителем початкових класів Ліцею № 153 Шевченківського району м. Києва з 01.09.2023 року (а.с.21).

Згідно платіжної інструкції (код документу 9351-2600-4771-2874) від 13.08.2024 року ОСОБА_2 сплатила Київському столичному університету ім. Б. Грінченка 14795, 00 грн. плати за навчання, курс ІІ група ХРб-1-22-4.Од (а.с.22).

Відповідно до копії договору оренди житлового приміщення від 05.09.2023 року, ОСОБА_2 винаймала 2 кімнатну квартиру у гр. ОСОБА_12 у АДРЕСА_1 . Орендна плата 9 000 грн. (а.с.23).

Згідно з копією договору оренди житлового приміщення від 30.05.2024 року, ОСОБА_2 винаймає 2 кімнатну квартиру у ОСОБА_13 у АДРЕСА_2 . Орендна плата 10 000 грн. (а.с.24).

Відповідно до копії договору № 2-64/22д-Фмммх від 05.09.2022 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, Київський університет ім. Б. Грінченка надає освітні послуги ОСОБА_3 , вартість платної послуги за навчання становить 29 590 грн. (а.с.25).

Згідно з копією розрахункового чеку від 28.07.2024 року, у ФОП ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , було куплено: крокси жіночі, футболка чоловіча коричнева, чорна, лонгслів жіночий сірий, лонгслів жіночий, сорочка жіноча біла, футболка чоловіча біла на загальну суму 2591 грн. (а.с.26).

Відповідно до копії розрахункового чеку від 28.07.2024 року, у ФОП ОСОБА_14 зв адресою: АДРЕСА_3 , було куплено: сумка жіноча, вартість 450 грн. (а.с.27).

Згідно з копією розрахункового чеку від 21.06.2024 року у ТОВ «Т-Стиль» було придбано спортивні шорти вартістю 199, 00 грн. (а.с.28).

Відповідно до копії розрахункового чеку від 15.06.2024 року було придбано шкарпетки чоловічі, шорти чоловічі на загальну суму: 398, 00 грн. (а.с.28).

Як вбачається з квитанції-замовлення на окуляри від 25.11.2023 року, ОСОБА_6 було видано замовлення на окуляри вартістю 804.50 грн. (а.с.29).

Відповідно до копії розрахункового чеку від 27.11.2023 року у ФОП ОСОБА_15 куплено черевики Ж чорний шкіра, 38 розміру, вартістю 3380 грн. (а.с.30).

Згідно з копією розрахункового чеку від 15.06.2024 року, у ТП «Джинсовик К» придбано костюм чоловічий чорний вартістю 1695,00 грн. (а.с.31).

Відповідно до копії розрахункового чеку від 25.01.2023 року, пройдено консультативний офтальмологічний огляд 500 грн., огляд очного дна 70 грн., комп`ютерна пневнотометрія 80 грн. (а.с.32).

Згідно з копією квитанції-замовлення на окуляри від 16.12.2023 року, ОСОБА_16 проведена заміна лінз (а.с.32).

Відповідно до копії чеку магазину «Міда» було придбано товар на суму 1596, 00 грн 22.06.2024 року (а.с.33).

Як вбачається з чеку АТ КБ «Приват Банк», 09.12.2023 року у магазині «Комфі» було придбано побутову техніку на суму 8399, 00 грн. (а.с.34).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають за адресою: АДРЕСА_4 , є внутрішньо переміщеними особами. ОСОБА_17 часто хворіє та потребує стороннього догляду (а.с.60).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо участі у додаткових витратах на утримання своїх дітей.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За приписами ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №756/4947/17-ц).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Як зазначив Верховнии? Суд у своїй постанові від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять:

- навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі;

- розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками;

- оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там);

- лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони по справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наданих позивачем документів, у сина ОСОБА_10 та дочки Поліни наявні проблеми із зором, у зв`язку з чим діти проходили офтальмологічний огляд в «Око плюс». За результатами оглядів 25.11.2023 року дітям були виписані рецепти на лінзи. Згідно копій фіскальних чеків, огляди було проведено на суму 650 грн (а.с. 32) та 804, 50 коп. (а.с. 29). Вказані фіскальні чеки та квитанції суд визнає належними та допустимим доказами, оскільки вони містять всю необхідну ідентифікуючу інформацію, та зчитаються за допомогою програми QR- код.

Суд вважає слушними доводи позивача про те, що придбання лінз та проведення офтальмологічного огляду, за умови наявності встановленого офтальмологом діагнозу в даному випадку є необхідним та виправданим, для здоров`я та гармонійного розвитку дітей.

Щодо вимоги позивача в частині додаткових витрат на придбання одягу та взуття для дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Однак, суд звертає увагу, що придбання зимових речей, чи взуття, не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, на такі потреби передбачено стягнення аліментів, які необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Крім того, суд визнає надані позивачем фіскальні чеки про придбання одягу, взуття та сумки не належними та недопустимим доказами. Оскільки у вказаних чеках зазначено найменування товару, при цьому суд позбавлений можливості встановити, кому саме придбавались вказані товари, хто саме здійснював оплату, та з якої картки за вказані товари. Крім того, на фіскальних чеках, відображені QR - коди, однак такі жодним чином не зчитуються відповідною програмою.

Отже в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про відшкодування додаткових витрат на придбання планшету.

На переконання суду позовні вимоги в частині придбання планшету вартістю 8399 грн., не підлягають задоволенню, оскільки такі витрати не можна віднести до витрат, пов`язаних з особливими обставинами та спрямованими на розвиток здібностей дитини.

Крім того, відсутні докази, що саме дитині придбавався планшет, і що саме дитина його використовує в діяльності з дистанційного навчання, та/або на розвиток здібностей дитини, комунікації, тощо.

Крім того, як доказ придбання планшета вартістю саме 8399 гривень позивач надала чек здійснення оплати 09.12.2023 року. Однак суд звертає увагу, що в такому чеку зазначено лише придбання побутової техніки, і вказана сума. При цьому, яка саме побутова техніка придбавалась, ким, і хто здійснював оплату, такий чек не містить даних. Отже цей доказ суд не може визнати належним та допустимим.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на навчання.

У тексті позовної заяви, позивач ствердила, що понесла витрати на навчання дочки ОСОБА_11 в сумі 12 528 гривень. Ні підтвердження вимоги про відшкодування витрат на навчання позивач надала договір №2-64/22д-ФММХ від 05.09.2022 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, в якому зазначено, що здобувачем освіти є ОСОБА_3 , а замовником послуги ОСОБА_2 . Вартість третього року навчання становить 29590 грн., а відтак половина вартості навчання становить 14 795 гривень. На підтвердження здійснення оплати, позивачем надано платіжну інструкцію згідно якої ОСОБА_2 оплатила за навчання ІІІ курсу 14795 грн.

Однак, в тексті позовної заяви, позивач просила стягнути плату за навчання в сумі 12 12 528 грн.

Суд визнавав явку позивача обов`язковою для з`ясування обставин в цій частині, однак позивач ні в режимі відео, ні особисто не з`явилась.

В позовній заяві, позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання дочки ОСОБА_11 в університеті на підставі ст. 185 СК України. Проте, суд зауважує, що згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Оплата вартості навчання не відноситься до додаткових витрат, тому правові підстави для їх стягнення відсутні.

Така позиція узгоджується у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі за №6-1296 цс 15 та у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі за №766/12242/16-ц.

Водночас суд звертає увагу, що згідно постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23.05.2024 року з відповідача вже стягуються аліменти на утримання ОСОБА_8 в розмірі 1800 гривень щомісячно на період навчання доньки, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, на переконання суду з відповідача підлягають до стягнення додаткові витрати понесені позивачем за надання офтальмологічних послуг в сумі 1 454, 50 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають до стягнення 173, 20 грн (1454, 50 х 100% : 10140 =14, 3%; 1211,20 :100%х14,3% =173,20 грн.)

На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) про стягнення додаткових витрат на дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 в сумі 1454 гривні 50 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 173 гривні 20 копійок судового збору на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула