23 липня 2024 року місто Чернігів
Справа №751/4972/24
Провадження №2/751/1332/24
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.
секретаря судового засідання Клименко К. Є.
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2
представник позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -
Встановив:
І. Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 (а.с.1-3).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Крім неї там зареєстровані інші мешканці, зокрема відповідач, який з січня 2014 року за даною адресою не проживає. Втім останній не заперечує проти задоволення її позовних вимог, але самостійно знятися з реєстрації він не може, оскільки знаходиться за межами країни і повертатися не планує.
ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 05 червня 2024 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначив судове засідання для розгляду справи по суті.
Протокольною ухвалою суду від 01.07.2024 розгляд справи відкладено у звязку з неявкою відповідача.
У судове засідання позивач та її представник не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
З урахуванням вищевикладеного, судом 23.07.2024 постановлена ухвала про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.16).
За інформацією з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано у АДРЕСА_2 (а.с.10).
На вказану квартиру ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації» виготовив технічний паспорт (а.с.17-21).
З довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №4090 від 29.05.2024 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 , крім позивача, зареєстрований ОСОБА_2 - відповідач у справі (а.с.23).
Відповідно акту КП «ЖЕК № 13№ Чернігівської міської ради від 29.05.2024 ОСОБА_2 з січня 2014 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.22).
Позивачка зверталася до Управління адміністративних послуг із заявою про зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , але їй було відмовлено відповідно до пункту 3 ст.87 постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022, у зв`язку з відсутністю дозволу керівника ТЦК та СП (а.с.24).
ОСОБА_2 має карту побиту (Karta pobytu) НОМЕР_1 , яка дозволяє йому офіційно перебувати на території Польщі (а.с.49-52).
Допитані у судовому засіданні 01.07.224 свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - сусіди позивача, зазначили, що ОСОБА_2 на протязі останніх 10 років не проживає у спірній квартирі. Речей його також немає, він давно виїхав за кордон.
ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Серед основних прав і свобод людини і громадянина Конституція України проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне із найважливіших соціально-економічних прав громадянина України, оскільки воно стосується основ життя людини.
Відповідно до ст. 25 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд і необхідне соціальне обслуговування, що є необхідним для підтримки здоров`я і добробуту її самої та її родини.
Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод.
Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно положень ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709 цс 16, згідно ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Обставин, які б свідчили, що позивач або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні спірним житлом, та що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.
Враховуючи, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання, за вказаною адресою не проживає з січня 2014 року, адже виїхав за межі країни, збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
V. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн (а.с.4).
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 206, 259, 263, 265, 274-279, 280-288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391, 402, 406 Цивільного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 25.07.2024.
Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Суддя Н. В. Маслюк