У Х В А Л А

з питань відводу судді

29.11.2024

Справа № 522/668/24-Е

Провадження № 2/522/2251/24

Приморський районний суд міста Одеси в складі головуючого судді Яреми Х.С. розглянув в письмовому провадженні заяву відповідача ОСОБА_1 , подану адвокатом Індутний-Шматько С.М. про відвід судді.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

29.11.2024 адвокат відповідача подав заяву про відвід судді, яку обґрунтовує наступним. 28.11.2024 відповідач отримав ухвалу від 12.11.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та про призначення експертизи, витребування оригіналу електронного доказу кредитного договору. Відмовляючи у витребуванні оригіналів документів, які стосуються укладення кредитного договору, суд виходив з того, що позивач звернувся до суду Електронний Суд, до позовної заяви додана в електронному вигляді копія договору, яка має доступну якість відтворення, та з якою відповідач має право ознайомитися, отримавши доступ до електронної версії судової справи. Щодо внесення даних позичальника іншою особою, то відповідач не надає належного обгрунтування такому твердженню. Відмовляючи у призначенні експертизи для дослідження цифрового файлу електронного доказу, а саме наявності цифрового підпису сторін та часу його проставлення на договорі, суд мотивував це тим, що процедура підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором передбачає подачу зацікавленою в отриманні кредиту особою через свій особистий кабінет на вебсайті кредитора заявки на отримання кредиту за певними умовами, та підтвердження згоди на умови отримання кредиту, шляхом натискання відповідної кнопки, після чого кредитор надсилає позичальнику за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позичальник використовує для підтвердження підписання кредитного договору. У зв`язку з цим, питання, пов`язані з тим, чи існують підписи сторін на такому електронному договорі та коли вони вчинені, не складають предмет доказування у даній справі через вказані особливості підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Заявник вважає, що суд у такий спосіб надає повну процесуальну перевагу у доказуванні стороні позивача та фактично повторює в ухвалі позицію позивача, яка не підтверджена жодним доказом, а є виключно припущенням, приймаючи її за доведену ще до вирішення справи по суті, при тому що докази фактичної видачі позики первісним кредитором у справі відсутні, а копії текстів договору надані позивачем без жодних електронних підписів. Це, на думку заявника, означає, що суд завчасно прийняв до уваги надані йому копії як «оригінали», перешкодив відповідачу в отриманні доказів і позбавив сторону відповідача всіх засобів доказування, які іншим способом відповідач отримати не може, і ще до розгляду справи по суті має намір прийняти рішення на користь позивача. Надані позивачем копії кредитного договору не відповідають вимогам закону: електронні підписи обох сторін саме як електронні дані - взагалі на них не нанесені; сторони у письмовій формі у жодному документі не погоджували можливість застосування аналогу відтворення власноручного підпису позивача методом копіювання або підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Проте суд, на думку заявника, не вбачає необхідності перевірити надані йому копії за допомогою спеціальних знань. Відмовивши відповідачу у витребуванні доказів та призначенні судової експертизи суд порушив принципи неупередженості, змагальності, рівності сторін цивільного судочинства і повністю позбавив відповідача, який згодний був навіть витратити значну суму коштів на оплату експертного висновку для доведення своєї правоти, всіх засобів доказування. Суд, на думку заявника, при розгляді справи ігнорує правові висновки Верховного суду і застосовує стандарт доказування: прийняття до уваги копій текстів виготовлених одноосібно кредиторами для стягнення максимальних сум, фактично - будь-яких сум, які захочуть вписати у ці тексти кредитори, що на думку заявника, перетворює відповідача та інших відповідачів у таких справах на безправних фінансових кріпаків. Такі дії судді, на думку заявника, викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, а тому є підстави для відводу, передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Суд перевірив матеріали справи, доводи заявника та дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав:

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 36. ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідач просить про відвід судді, посилаючись саме на п.5 ст. 36 ЦПК України.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Тобто, презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Ухвалою від 03.09.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано від банку інформацію, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та про витребування оригіналу кредитного договору.

Ухвалою від 12.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та про витребування оригіналу кредитного.

Ухвалою від 12.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи та витребування доказів.

Норми ЦПК України передбачають обов`язкове належне вмотивування стороною свого клопотання про витребування доказів чи про ведення експертизи.

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що відповідач своє неналежне вмотивування необхідності витребування відповідних доказів та призначення експертизи подає як упередженість та необ`єктивність судді, оскільки, на його думку, суд повністю ігнорує всі заперечення і клопотання відповідача, перешкоджає відповідачу отримати докази, які іншим шляхом відповідач не може отримати. Натомість повна довіра суду до поданих позивачем копій ніким не підписаних текстів, достовірність яких суд під сумнів не ставить. Також відповідач в своїй заяві розповідає як треба оцінювати його клопотання у справі. Вбачає в діях судді загрозу змагальності та рівності сторін цивільного судочинства, оскільки впевнений, що справа буде вирішена на користь позивача.

В цілому мотиви відводу зводяться до незгоди відповідача з процесуальними рішеннями суду.

Згідно з ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Тим самим, вважаю, що заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави, яка б свідчила про упередженість, необ`єктивність чи зацікавленість судді у даній справі.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді.

Керуючись ст. ст.36, 39,40, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 подану адвокатом Індутний-Шматько Станіславом Миколайовичем про відвід судді визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Яреми Христини Степанівни (справа №522/668/24-Е) передати на вирішення іншому судді, в порядку визначеному в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ярема Х.С.