Справа № 366/2509/24
Провадження № 2/366/730/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Л.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 (Позивач), звернулась до суду з позовом до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері, ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , яка проживала у селі Максимовичі, Вишгородського району Київської області. Після смерті матері постало питання про оформлення спадщини. На день її смерті залишились спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті матері позивач прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 97/2021).

22.02.2022 позивач звернулась до Іванківської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 побудувала вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на нього не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на будинок є виписка Поліської селищної ради з погосподарської книги № 1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач вважає, що вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає.

У зв`язку з тим, що Іванківська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, позивач змушена звертатись з даною заявою до суду.

Рух справи:

15.08.2024 позовна заява надійшла до суду.

20.08.2024 ухвалою суду за правилами загального позовного провадження відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначене на 24.09.2024.

Позиції сторін:

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлена вчасно, належним чином. У позовній заяві Позивач зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача свого представника у підготовче судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 04.11.2024 ним було направлене клопотання до суду про розгляд справи без участі представника відповідача, щодо задоволення позову не заперечують.

Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права:

Суд, дослідивши наявні матеріали, враховуючи визнання Відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст.76-88 ЦПК України.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Максимовичі Поліського району Київської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , актовий запис № 430 /а.с.6/.

На день смерті ОСОБА_2 залишились спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав їй на праві власності, що підтверджується випискою Поліської селищної ради з погосподарської книги № 1 на 2016-2020, особовий рахунок № НОМЕР_1 , вих. № 272 від 08.07.20254 /а.с.10/).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу, який виготовлено 03.02.2022 станом на 14.12.2021, встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , споруджено у 1967 році, господарські будівлі та споруди у 1969, 1976, 1973, 1990 роках /а.с.11-13/.

Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Києво-Святошинської районної ради Київської області» № 252 від 07.02.2022, право власності на вказане домоволодіння не зареєстровано /а.с.14/.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її дочка, ОСОБА_1 (позивач), заявою № 306 від 21.04.2021 (спадкова справа № 97/2021). Інших спадкоємців немає, про що зазначено в постанові державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Т. Воробей за вих. № 136-02-31 від 22.02.2022 /а.с.9/.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане 18.10.1962, актовий запис № 20 та свідоцтво про укладення шлюбу видане 18.06.1983, актовий запис № 4).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її дочка, ОСОБА_1 , подавши 21.04.2021 до Іванківської державної нотаріальної контори заяву за № 306, спадкова справа № 97/2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.

В частині 1 статті 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

22.02.2022 позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Іванківської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте отримала постанову державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 136/02-31, якою Позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Інших спадкоємців немає.

Таким чином, Позивач не має можливості оформити право власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 споруджено у 1967, господарські будівлі та споруди у 1969, 1976, 1973, 1990 роках.

Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Таким чином, приналежність ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується випискою Поліської селищної ради, складеною запису з погосподарської книги № 1, на 2016-2020, особовий рахунок № НОМЕР_1 , вих. № 272 від 08.07.20254 /а.с.10/.

На підставі викладеного, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємці за відсутності правовстановлюючих документів не мають можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Відповідач позов визнав, що підтверджується клопотаннями за вих. № 01-57/1257 від 04.11.2024.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Судові витрати:

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1441,06 грн., що підтверджується квитанцією про оплату від 05.08.2024 /а.с.16/. У позовних вимогах позивач зазначила, що судові витрати у справі згодна нести сама. Таким чином, судові витраті слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: житловий будинок, загальною площею 10,3 кв.м., житловою - 50,0 кв.м., допоміжною - 53,0 кв.м. у плані позначений літерою А1, з прибудовами а1, а2, ґанками а3, а4, а також господарські будівлі і споруди: сарай (літ. Б), вбиральня (літ. В), навіс (літ. Г), колодязь № 1, свердловина № 2, ворота з хвірткою № 3, ворота № 4, № 6, огорожа № 4, № 5, № 6.29

Судові витрати залишити за Позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.11.2024

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області, , адреса: вул. Воздвиженська, 84, смт Красятичі, Вишгородського району Київської області, 07053.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ