Справа № 468/1670/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження в справі

27.11.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Звягіної О.В.

за участю секретаря судового засідання - Хижняк К.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області Виноградової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу про призупинення нарахування і виплати середнього заробітку та зобов`язання поновлення нарахування і виплати середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу про призупинення нарахування і виплати середнього заробітку та зобов`язання поновлення нарахування і виплати середнього заробітку.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що перебував на посаді старости Плющівського старостинського округу Баштанської міської ради Миколаївської області. 24.02.2022 року був призваний за мобілізацією. Розпорядженням міського голови Баштанської міської ради № 131-ро від 20.07.2022 було скасовано збереження середнього заробітку на час проходження ним військової служби. Про це розпорядження дізнався лише після звільнення з військової служби в червні 2024 року. Розпорядженням від 30.06.2024 року № 103-ро його було поновлено на посаді старости. 15.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Баштанської міської ради з заявою щодо нарахування та виплати середнього заробітку у період з 19.07.2022 по 02.06.2024, на що отримав відмову.

28.08.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у ньому.

Судом в судовому засіданні було поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Сторони в судовому засіданні не заперечували проти закриття провадження у справі з вищевказаних підстав.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

При цьому суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно ч.6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до правової позиції висловленої в постанові ВП ВС у справі № 705/1664/17 від 10.04.2019 року ВП ВС визначила, що спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та адміністративного судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників та характер спірних правовідносин, відтак, вирішуючи питання щодо юрисдикційності даного спору суд приходить до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на момент загальної мобілізації на посаді старости Плющівського старостинського округу Баштанської міської ради Миколаївської області. 24.02.2022 року був призваний за мобілізацією. Розпорядженням міського голови Баштанської міської ради № 40-ро від 25.02.2022 увільнений від виконання обов`язків старости із встановленням середньої заробітної плати на період проходження військової служби. Розпорядженням № 131-ро від 20.07.2022 було скасовано збереження середнього заробітку на час проходження ним військової служби. Розпорядженням від 30.06.2024 року № 103-ро поновлений на посаді старости.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.19 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров"я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Відповідно до до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Відповідно до ст..ст. 1, 2,3, 10, 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування, зокрема, є: виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою. Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється, зокрема: на посади старости шляхом затвердження відповідною радою. В органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема: п`ята категорія - старости.

Відповідно до ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» староста затверджується у відповідному старостинському окрузі сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, що вноситься за результатами громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), проведеного у межах відповідного старостинського округу.

Відповідно до розділу ІІ ПОЛОЖЕННЯ ПРО СТАРОСТУ Баштанської об`єднаної територіальної громади, затвердженого Рішення міської ради від 15 грудня 2020року №6 - староста є посадовою особою місцевого самоврядування, яка затверджується Баштанською міською радою на строк її повноважень за пропозицією Баштанського міського голови відкритим голосуванням

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 липня 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У справі "Занд проти Австрії" (заява N7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Відтак, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.4,12-13, 211, 223, п.1 ч.1 ст. 255, 258-261, 263-265, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування наказу про призупинення нарахування і виплати середнього заробітку та зобов`язання поновлення нарахування і виплати середнього заробітку- закрити.

Роз`яснити учасникам справи, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ: