КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/5074/21
Провадження № 2/552/17/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Біжко Т.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 28.12.2021 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.04.2022 року було зупинено провадження у справі №552/5074/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу до розгляду Верховним Судом цивільної справи №552/2191/20 за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08.04.2024 року провадження у справі відновлено.

Справа до розгляду призначалась неодноразово, однак у підготовчі судові засідання призначені на 14 травня 2024 року, 18 липня 2024 року, 24 вересня 2024 року, 24 жовтня 2024 року позивач та його представник не з`явилися.

У підсистемі «Електронний суд» позивач не зареєстрований.

Представник позивача зареєстрований у підсистемі «Електронний суд» та отримував повідомлення про день і час розгляду справи.

Ні позивач, ні його представник до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності не звертались.

Інші способи повідомити позивача про розгляд справи у суду були відсутні, у зв`язку з цим він викликаний в судове засідання через оголошення на сайті «Судової влади» відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Тому позивач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 1, 2 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процес. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом (частини 1, 2, пункт 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Будучи обізнаними про розгляд справи в суді, позивач або його представник всупереч положенням статті 44 ЦПК України, яка покладає на учасника обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами, протягом тривалого часу не вчинили жодних дій для з`ясування про стан судового провадження, з заявами про розгляд справи за їхньої відсутності, про забезпечення їх участі у засіданні в режимі відеоконференції чи з іншими заявами до суду не звертались.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду,якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, про причини неявки не повідомляв.

Враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, в судове засідання повторно не з`явився, а тому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши наслідки залишення без розгляду, передбачені ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без розгляду .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний термін з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Шаповал