Справа № 347/310/24
Провадження № 2/347/302/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Кіцули Ю.С.,

з участь:

секретаря с/з Мошулі Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог позову ствердила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_5 . За життя, дідусь зробив заповідальне розпорядження на користь позивача, згідно з яким заповів земельну ділянку площею 0,2111га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в с. Прокурава, Косівського району, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 . Дві дочки спадкодавця, відповідачі по справі, жодного інтересу до спадкового майна не проявляють.

В шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску позивач покликалась на епідемію ковіду, вагітність, та військовий стан. У зв`язку з цим просила визнати поважними причини пропуску строку для звернення до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини, та встановити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідачам було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такі правом на подання відзиву не скористалися. Водночас подали заяви про визнання позову.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач, явку якої суд визнав обов`язковою для дачі особистих пояснень, та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі. Позивач ствердила, що після смерті дідуся, була епідемія ковід, вона хворіла, в більшості перебувала в дома, та не могла вчасно звернутися до нотаріуса. Крім того, позивач в 2022 та 2023 роках народила дітей, та через складнощі з вагітністю та малими дітьми не мала часу подати відповідну заяву.

Представник позивача також просив звернути увагу, що позивач проживає в гірському селі, що також зумовлює труднощі для вчасної подачі заяви. Крім того, позивач є юридично не обізнаною про тонкощі процедури оформлення спадкових справ, а відтак вважаючи, що в неї є заповіт, позивач думала що може в будь який час оформити спадщину.

З цих підстав позов просили задовольнити а повному обсязі.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, однак подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.39-41).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 05.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 04.04.2024 року (а.с. 32).

Ухвалою від 04.04.2024 закрито підготовче судове засідання, та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2024 року.

Ухвалою від 14.06.2024 року судове засідання відкладено та визнано явку позивача обов`язковою в судове засідання.

Заслухавши пояснення позивача, та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії ID-картки № НОМЕР_1 , місце народження ОСОБА_1 с. Прокурава, Косівський район, Івано-Франківська область (а.с.2).

Відповідно до копії витягу зі Спадкового реєстру № 63859543 від 10.03.2021 р. заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчувався 11.03.2020 року у Космацькій сільській раді Косівського району Івано-Франківської області, номер заповіту у спадковому реєстрі - 67319522 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно копії довідки виданої виконкомом Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 з 20.07.1980 року був зареєстрований та до дня смерті проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_5 зареєстрований та проживав один (а.с. 5, на звороті).

Відповідно до копії заповіту від 11.03.2020 року, посвідченим старостою с. Прокурава Космацької сільської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповів ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2111 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в с. Прокурава, кут Заріччя, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.6).

Згідно копії витягу з реєстру Космацької територіальної громади № 2024/000956814 від 29.01.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6 на звороті).

Відповідно до роз`яснення від 30 січня 2024 року № 86/01-16, наданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М., ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.11.2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0298 площею 0,2111 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Прокурава, кут Заріччя, Косівського району, Івано-Франківської області зареєстрована за ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру НВ-019 від 13.06.2019 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0298 площею 0,2111 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Прокурава, кут Заріччя, Косівського району, Івано-Франківської області є ОСОБА_5 (а.с.8 на звороті).

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 475079 від 04.03.2024 року, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, с. Прокурава (а.с.26).

Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Космацької сільської ради, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29).

Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Космацької сільської ради, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.31).

Згідно із заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 20.03.2024 року, вони не мають жодних претензій до спадкового майна, яке заповів ОСОБА_5 своїй онуці ОСОБА_1 (а.с. 38-39).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого цією статтею, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті дідуся ОСОБА_5 повинна була у шестимісячний строк, а саме до 19.09.2020 року подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку позивач ОСОБА_1 покликалася на епідемію СОVID-19, складну вагітність, наявність на утриманні малолітніх дітей, та гірську місцевість населеного пункту в якому постійно проживає.

Однак, оцінюючи причини поважності пропуску строку, суд звертає увагу, що саме по собі запровадження карантинних обмежень, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19), не свідчить про об`єктивну неможливість позивачу подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім того, позивач не надала жодних підтверджуючих документів, що в той період хворіла на СОVID-19, і взагалі не вказувала, що хворіла на вказану хворобу, що перешкоджало б їй звернутися до нотаріуса із відповідною заявою.

В той же час, саме по собі запровадження карантинних обмежень в державі певним чином трансформувало та внесло корективи в повсякденне життя, однак жодним чином не зупинило сферу життєдіяльності суспільства.

Покликання ОСОБА_1 на складну вагітність та наявність двох малолітніх дітей, як поважну причину пропуску строку, суд відхиляє, оскільки такі є голослівними. Жодних фактичних письмових доказів, які б підтверджували, що в ОСОБА_1 взагалі є діти, а також те, що вона під час вагітності перебувала на лікуванні, або мала певні ускладення позивач ні до позовної заяви, ні в судовому засіданні не надала.

Під час розгляду справи, суд звертав увагу представника позивача ОСОБА_2 , який готував позовну заяву, на ст. 12 ЦПК Україну, згідно якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, позовна заява складена формально, в ній зазначена сукупність причин поважності пропуску строку, однак жодних підтверджуючих документів поважності причин пропуску строку не надано.

Покликання представника позивача, на гірську місцевість та віддаленість селища, в якому проживає позивач, суд відхиляє, оскільки селище має транспортне сполучення. Крім того, позивач не була позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, а також через орган місцевого самоврядування.

Покликання ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на юридичну необізнаність позивача, суд не може визнати поважною причиною пропуску строку.

Так, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

При вирішенні вказаної справи, суд також враховує правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, згідно з яким під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.

Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.

Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах.

Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини.

Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця.

Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством.

Суд зауважує, що сам факт усвідомлення спадкоємцем, про наявність заповіту на його користь та невчинення ним неодмінних активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини не свідчить про виникнення в нього об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили йому своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений ЦК України строк.

Суд наголошує, що позивач ОСОБА_1 була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В той же час активні дії щодо оформлення спадкових справ, почала вчиняти лише на початку 2024 року, тобто майже через три роки після спливу шестимісячного строку.

Зазначені позивачем ОСОБА_1 причини поважності пропуску строку, не підтверджуються належними письмовими доказами, є голослівними, а відтак не можуть бути підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 05 серпня 2024 року.

Суддя Ю.С. Кіцула