ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/231/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 753/17895/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою в розмірі 90000 тисяч доларів США, що еквівалентно 3691512,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики від 23 вересня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 кошти в розмірі 90000 тисяч доларів США, які відповідач зобов`язався повернути щомісяця починаючи з 05листопада 2019 року по 5000 тисяч доларів США.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 09 жовтня 2024 року заяву про забезпечення позову передано судді Якусику О.В.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просила суд накласти арешт на 1/5 частки трикімнатної квартири площею 68,77 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 00, яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Вивчивши доводи заяви та подані до неї матеріали, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист порушених прав. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150

ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19) вказано, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження N 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 1/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на яку позивач просить накласти арешт, перебуває в іпотеці, іпотекодержателем є ОСОБА_3 , іпотекодавцем - ОСОБА_2 . Згідно з інформацією про державну реєстрацію іпотеки, обяження накладено у забезпечення виконання основного зобов`язання у розмірі 2 165 083.20 грн., строк виконання - 13 січня 2024 року.

Як передбачено частиною шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Отже, враховуючи, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, перебуває в іпотеці, строк виконання основного зобов`язання на дату звернення із заявою про забезпечення позову вже настав, іпотекодержателем є третя особа, не залучена до участі у розгляду справи і яка має пріоритет щодо задоволення своїх вимог за рахунок спірного майна, суд не вбачає підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову, оскільки таке забезпечення може порушити права іпотекодержателя на задоволення його вимог за рахунок квартири, а також такий захід забезпечення не є дієвим, оскільки іпотекодержатель має право переважно перед іншими особами задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки .

Керуючись статтями 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 753/17895/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Якусик