ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року

м. Київ

справа № 185/346/20

провадження № 61-1531св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне підприємство «Фірма ЗЕТ»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Фірма ЗЕТ», в інтересах якого діє адвокат Потапов Костянтин Олександрович, на постанову Дніпровського апеляційного суду,

у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М., Пищиди М. М., від 24 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень суду першої інстанції

1. У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до приватного підприємства «Фірма ЗЕТ» (далі - ПП «Фірма ЗЕТ») про зобов`язання виконати умови договору позики.

2. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у складі судді Перекопського М. М., від 06 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

3. Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Фірма ЗЕТ» судові витрати в розмірі 103 843,20 грн, з яких

83 250 грн витрати на професійну правничу допомогу, 20 593,20 грн - витрати на проведення експертизи.

4. Суд першої інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат, вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. При цьому доводи позивачки щодо значного завищення вартості витрат на правничу допомогу суд визнав необґрунтованими, врахувавши обсяг наданої правничої допомоги, кількість судових засідань та тривалість розгляду справи.

Короткий зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду

5. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 11 вересня 2023 року скасовано в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ПП «Фірма ЗЕТ» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 83 250 грн та у стягненні цих витрат відмовлено.

6. Колегія суддів вказала, що до складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Однак, матеріали справи не містять квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касових чеків, які підтверджують факт оплати правової допомоги. За таких обставин, апеляційний суд вважав, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами понесені ним витрати на правничу допомогу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У касаційній скарзі представник ПП «Фірма ЗЕТ» - адвокат Потапов К. О. просить постанову апеляційного суду скасувати, залишивши в силі додаткове рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 11 вересня 2023 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

8. 26 січня 2024 року представник ПП «Фірма ЗЕТ» - адвокат Потапов К. О. подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 24 січня 2024 року у справі № 185/346/20.

9. Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 185/346/20, які у лютому 2024 року надійшли до Верховного Суду.

10. Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

11. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11 січня 2024 року у справі № 235/8612/19, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня

2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 08 січня 2024 року у справі № 754/1149/23, від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19 (додаткова), від 02 червня 2022 року у справі № 158/203/20 (додаткова), від 30 листопада 2023 року у справі № 370/1497/21,

від 08 листопада 2023 року у справі № 443/299/22, від 01 листопада 2023 року у справі № 205/7293/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19,

від 24 березня 2023 року у справі № 484/449/22, від 21 вересня 2023 року

у справі № 357/9482/21, від 05 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22,

від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18, від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

12. Вказує, що апеляційний суд помилково відмовив у розподілу судових витрат відповідача на правову допомогу, з мотивів відсутності документів, які підтверджують їх оплату, оскільки такі витрати у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, їх вартості, підлягають розподілу незалежно від того чи їх уже сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

13. Зауважує, що суду першої інстанції на підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, їх вартості, надано, зокрема детальний опис робіт виконаних адвокатським об`єднанням, копію договору про надання професійної правничої допомоги та додаткову угоду до цього договору, копію акта здачі-прийняття послуг із правничої допомоги.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

14. У березні 2024 року через підсистему Електронний Суд та засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість постанови апеляційного суду, просить касаційну скаргу залишити без змін.

15. Зауважує, що у матеріалах справи відсутній попередній розрахунок судових витрат, чим порушено її право підготувати свої заперечення щодо відповідного розрахунку. Документи, які підтверджують витрати відповідача на правничу допомогу, були направлені їй з м. Дніпра до м. Павлоград за три дні до судового засіданні і на час прийняття додаткового рішення вона їх не отримала, а тому була позбавлена можливості підготувати свої письмові заперечення. Однак суд першої інстанції на це належним чином не відреагував.

16. Про вказане було нею зазначено в апеляційній скарзі, проте апеляційний суд її аргументів у своїй постанові не виклав.

17. Вважає, що за таких обставин Верховний Суд не позбавлений можливості доповнити її доводами мотивувальну частину оскарженої постанови апеляційного суду.

18. Стверджує, що у задоволенні позову було відмовлено з інших підстав, ніж вказував представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову. Правова позиція адвоката у справі не підтвердилась, відповідно, правовий результат у вигляді відмови у задоволенні позову досягнутий на іншій підставі, ніж правова позиція адвоката у цій справі.

19. Вважає неспівмірною вартість послуг адвоката, наданих відповідачу, реально досягнутому правовому результату у вигляді задоволення судом першої інстанції трьох клопотань та ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтованого іншими правовими підставами, ніж вказував адвокат.

20. Також просить постановити окрему ухвалу щодо порушення норм адвокатської етики адвокатом Потаповим К. О. за вжиття у процесуальних судових документах некоректної лексики щодо неї, яка принижує її людську гідність та розумові здібності. Зокрема у відзиві на апеляційну скаргу адвокат Потапов К. О. вказав на відсутність у неї можливості правильно сприймати текст, неуважність, безглуздість і карикатурність її підходу, викладеного у апеляційній скарзі.

Інші процесуальні звернення, подані до Верховного Суду

21. У липні 2024 року представник ПП «Фірма ЗЕТ» - адвокат Потапов К. О. подав до Верховного Суду заперечення щодо відзиву ОСОБА_1 на касаційну скаргу. Наголошує на тому, що жодних висловлювань щодо людської гідності та розумових здібностей позивачки у поданих ним документах не міститься. Наполягає на задоволенні касаційної скарги.

22. У липні 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заперечення щодо відповіді ПП «Фірма ЗЕТ» на відзив, в якому вказує на відсутність правових підстав для розподілу судових витрат у цій справі, оскільки відповідачем не подано попереднього розрахунку сум судових витрат.

Обставини справи

23. У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до

ПП «Фірма ЗЕТ» про зобов`язання виконати умови договору позики, в якому просила суд: зобов`язати ПП «Фірма ЗЕТ» повернути їй майно, визначене у додатку до договору позики та переданого за актом приймання-передачі на загальну суму 538 735 грн; стягнути з ПП «Фірма ЗЕТ» штраф у сумі 107 747 грн.

24. У відзиві на позовну заяву від 14 лютого 2020 року ПП «Фірма ЗЕТ», серед іншого, вказала, що в зв`язку із розглядом справи відповідач попередньо (орієнтовно) очікує понести судові витрати, зокрема 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

25. 08 липня 2020 року ПП «Фірма ЗЕТ» подала до суду першої інстанції заяву про подання доказів на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, посилаючись на те, що точний розмір судових витрат не може бути відомий заздалегідь.

26. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати, встановлено відповідачу строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 11 вересня 2023 року.

27. 08 вересня 2023 року ПП «Фірма ЗЕТ» подала до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено: договір

№ 0302/20-УЗ про надання професійної правничої допомоги від 03 лютого

2020 року, укладений між адвокатським бюро «Костянтина Потапова «Легіс Юніон» в особі директора Потапова К. О. та ПП «Фірма ЗЕТ», додаткову угоду

від 07 лютого 2020 року до вказаного договору, акт здачі-приймання професійної правничої допомоги від 08 вересня 2023 року, детальний опис робіт від 08 вересня 2023 року. Вартість витрат ПП «Фірма ЗЕТ» правничу допомогу визначена в розмірі 83 250 грн.

28. 08 вересня 2023 року копія заяви про ухвалення додаткового рішення з долученими до неї документами була направлена засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 .

29. У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала щодо співмірності розміру судових витрат відповідача на правничу допомогу, наголошуючи на тому, що позбавлена можливості більш детально вказати на їх неспівмірність з огляду на необізнаність із змістом заяви про ухвалення додаткового рішення та долученими до неї документами.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

30. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

31. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

32. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

33. Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

34. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

35. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

36. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

37. Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

38. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

39. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

40. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

41. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

42. Відповідно до пунктів 1-3 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

43. Відповідно до частини четвертої статті 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

44. У розглядуваній справі апеляційний суд, відмовляючи у розподілі судових витрат ПП «Фірма ЗЕТ» на правову допомогу, вказав, що відповідачем не надано документів, які підтверджують факт оплати правової допомоги, а отже не доведено такі витрати.

45. Проте Верховний Суд не може погодитись з такими висновками апеляційного суду, оскільки витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141

ЦПК України).

46. Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня

2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 та підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах від 11 січня 2024 року у справі № 235/8612/19, від 08 січня 2024 року у справі № 754/1149/23, на які заявник посилається у касаційній скарзі.

47. Зазначена правова позиція ґрунтується на положеннях пункту 1

частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України.

48. З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про відмову у розподілі судових витрат ПП «Фірма ЗЕТ» на правову допомогу.

49. Крім того апеляційний суд, всупереч доводам апеляційної скарги

ОСОБА_1 , не досліджував надані відповідачем докази щодо витрат на правничу допомогу та їх розмір на предмет розумності, співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторін. Також апеляційний суд не надав оцінки іншим доводам ОСОБА_1 , зокрема щодо неподання відповідачем попереднього розрахунку судових витрат, неотримання нею на момент ухвалення додаткового рішення заяви ПП «Фірма ЗЕТ» та долучених до заяви доказів.

50. Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

51. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

52. Вказані обставини свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неможливість за таких обставин залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції, як того просив заявник, а тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова апеляційного суду скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

53. В межах касаційного перегляду, колегією суддів не встановлено підстав для постановлення окремої ухвали щодо адвоката Потапова К. О., як того просила ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу. При цьому Верховний Суд враховує, що справа направлена до апеляційного суду для нового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , на яку адвокатом Потаповим К. О. і був поданий відзив, що, на думку позивачки, містить некоректні висловлювання щодо неї. Таким чином оцінку як апеляційній скарзі ОСОБА_1 , так і відзиву на неї має надати апеляційний суд під час нового апеляційного розгляду.

54. Оскільки справа направлена до суду апеляційної інстанції на новий розгляд передбачені частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат касаційним судом відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства «Фірма ЗЕТ», в інтересах якого діє адвокат Потапов Костянтин Олександрович, задовольнити частково.

2. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович