ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5489/24
провадження № 2/753/4862/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького району міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем передбачених законодавством обов`язків по утриманню дружини.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2024 року справу передано на розгляд судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

11 квітня 2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 21 травня 2024 року.

03 травня 2024 року відповідач подав заперечення на позовну заяву, в яких заявив про необґрунтованість вимог позивача та просив відмовити у задоволені позову. Як на підставу заперечень посилався на вчинення позивачем протиправних дій щодо ного і дітей, зловживання спритними напоями, наркотичним засобами, токсичними речовинами, зневажливе ставлення до сімейних обов`язків.

21 травня 2024 року розгляд справи відкладено на 18 червня 2024 року, а 18 червня 2024 року на 27 червня 2024 року..

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2017 року Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1861.

У шлюбі у сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про їх народження.

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, дитина з 30 січня 2023 року зареєстрована за адресою реєстрації позивача.

Як зазначає позивач, подружні стосунки між сторонами не склалися, з січня 2024 року сторони проживають окремо, на час звернення позовом до суду позивач перебуває у відпустці о догляду за донькою ОСОБА_4 до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим позбавлена можливості працювати для свого забезпечення і утримання дітей, джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною у сумі 860 грн на місяць, вона не має, а відповідач, який є молодим, працездатним, має регулярний дохід, інші утриманці відсутні, відмовляється надавати їй матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з положеннями статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, подання суду доказів того, що дружина, яка вагітна чи з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ці засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер та по своїй суті нормами прямої дії.

Беручи до уваги викладені вище обставини справи та виходячи з засад справедливості та розумності, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно відповідатиме наведеним засадам та буде достатнім для матеріального забезпечення позивача. Аліменти у такому розмірі, враховуючи неподання відповідачем відомостей про розмір його доходів, відсутність на дату вирішення спору будь-яких рішень про стягнення аліментів на утримання дітей, досягнення дитиною трирічного віку 02 вересня 2024 року, не поставлять відповідача в завідомо скрутне становище та відповідатимуть законодавчо визначеному обов`язку чоловіка по матеріальному утриманню в межах його здатностей і фінансових можливостей.

Щодо письмових заперечень відповідача, суд зауважує, що всупереч встановленому статтями 12, 81 ЦПК України обов`язку доказування стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, позивач не надав жодного доказу у підтвердження тих обставин, які він зазначив у поданих до суду письмових запереченнях.

Відповідно до частини першої статті 79 СК України (час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя), аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Сягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14 березня 2024 року до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В іншій частині - у позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 грудня 2024 року.

Суддя О.В. Якусик