ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/931/24

Провадження № 22-ц/4820/1665/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2024 року (суддя Андрущенко О. Ю., повне судове рішення складено 12.07.2024) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У травні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у справі № 560/1850/22 зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року відповідно до довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області» № 837 від 04 червня 2021 року з урахуванням вже виплачених сум пенсії. За заявою ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 70948351. Згідно з інформацією відповідача за рішенням суду нарахована пенсія у сумі 174349,10 грн, яка не виплачена. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. За її зверненням заведена спадкова справа № 58/2023. ГУ ПФУ в Хмельницькій області не визнає її право на спадкування нарахованої за рішенням суду ОСОБА_2 пенсії. Вважає таку відмову незаконною, оскільки відповідно до діючого законодавства нарахована за життя спадкодавця пенсія входить до складу спадщини.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь пенсію, нараховану за життя її чоловіка ОСОБА_2 , але не отриману ним.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2024 року позов залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Вважає висновки суду, викладені в рішенні, незаконними та несправедливими. Звертає увагу колегії суддів на те, що, враховуючи відповідне законодавче регулювання, судову практику, що склалась при вирішенні правовідносин аналогічного характеру, а також необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, які наділені правом отримання нарахованих, але не одержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва. Тому заміна стягувача не є належним способом захисту її порушеного права.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14 серпня 2024 року відзив ГУ ПФ України в Хмельницькій області залишено без розгляду.

У засіданні апеляційного суду позивачка апеляційну скаргу підтримала.

Представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування (пункт 2 частини 4 статті 274 ЦПК України).

В порушення вимог статті 274 ЦПК України суд першої інстанції здійснив розгляд справи у спорі щодо спадкування в порядку спрощеного провадження, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 05 липня 1987 року.

06 травня 2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд у справі № 560/1850/22 видав виконавчий лист, згідно з яким зобов`язано ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року відповідно до довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області» № 837 від 04 червня 2021 року з врахуванням вже виплачених сум пенсії.

16 грудня 2022 року ОСОБА_2 подав до першого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом.

Згідно з листом ГУ ПФ України в Хмельницькій області від 31 травня 2022 року, адресованим ОСОБА_2 , виплата заборгованості на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року у справі № 560/1850/22 в розмірі 174349,10 грн буде здійснена при відповідному фінансуванні з врахуванням черговості дати надходження судового рішення до боржника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 24 грудня 2022 року).

07 лютого 2023 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 70948351 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року № 560/1850/22.

Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримала 16 листопада 2023 року свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно (житловий будинок і земельну ділянку).

Відповідно до листа Першої Хмельницької державної нотаріальної контори № 210/01-16 від 08.02.2024 інші спадкоємці померлого до нотаріальної контори не звертались.

ОСОБА_1 не може оформити спадщину на нараховану, але недоотриману чоловіком за життя пенсію у розмірі 174349,10 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка обрала неналежний спосіб захисту свого права, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Питання про заміну стягувача правонаступником у виконавчому провадженні не вирішувалось.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

На підставі частин 1-3 статті 52 цього Закону сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.

Положення частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Норми статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» прямо суперечать статті 1227 ЦК України та вказаним вище спеціальним нормам пенсійного законодавства з цього питання.

Установлено, що позивачка єдина звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 та має право на спадкове майно, у тому числі на недоотриману спадкодавцем за життя пенсію. Інші члени сім`ї померлого за отриманням пенсії не зверталися. У зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації її прав, як спадкоємця першої черги за законом, на отримання належного спадкового майна, позов підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 обрала неналежний спосіб захисту свого права, оскільки мало б вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

У зв`язку із звільненням позивачки від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі ухвали Волочиського районного суду від 29 травня 2024 року та за подання апеляційної скарги на підставі ухвали Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2024 року відповідно до частин 1 і 6 статті 141 ЦПК України судовий збір у сумі 4358,73 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження вул. Г. Чекірди, 10, м. Хмельницький, ІК ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) нараховану та недоотриману пенсію за період з 01 грудня 2019 року по 31 травня 2022 року в сумі 174349,10 грн (сто сімдесят чотири тисячі триста сорок дев`ять гривень, десять копійок), що належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь держави судовий збір у сумі 4358,73 грн (чотири тисячі триста п`ятдесят вісім гривень сімдесят три копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта