УХВАЛА

24 липня 2024 року

м. Київ

справа № 727/9497/23

провадження № 61-10152ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , державного реєстратора Поліщук Юлії Вікторівни про скасування рішення про державну реєстрацію речового права,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців

від 14 березня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду

від 06 червня 2024 року (повний текст складено 10 червня 2024 року) у цивільній справі № 727/9497/23.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження)вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо сплати судового збору

Заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду у 2023 році із позовом, ОСОБА_1 просила визнати неправомірним рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Поліщук Ю. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67937238 від 08 червня 2023 року про реєстрацію права власності на 1/4 частку за ОСОБА_3 та на 1/8 частку за ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 , скасувати рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Поліщук Ю. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67937238 від 08.06.2023 року про реєстрацію права власності на 1/4 частку за ОСОБА_3 та на 1/8 частку за ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня

2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 08 лютого 2024 року у справі № 727/9497/23.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2024 року залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

З урахуванням наведених обставин та враховуючи, що позов було подано до суду у 2023 році, розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 4 294,40 грн (із розрахунку (1 073,60 грн х 2 х 200%, де 1 073,60 грн це 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року).

До касаційної скарги додано копію квитанції № 45Е1-ТРР5-Х1Н1-4Е95

від 08 липня 2024 року про сплату судового збору в сумі 4294,40 грн, яка сплачена на платіжні реквізити Дніпровського апеляційного суду, а не Верховного Суду.

Натомість, судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Вимоги щодо обґрунтування підстав касаційного оскарженні передбачених пунктами 1 та 2 частини другої статті 389 ЦПК України визначені у пункті 5 частини другої статті 392 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається норма (норми) права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подає скаргу має враховувати, що частина перша статті 411 ЦПК України в чинній редакції містить сім, а частина третя цієї статті - чотири, окремих пункти в яких викладено підстави для скасування судового рішення. Отже, у разі посилання на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, як підставу касаційного оскарження, заявник має конкретизувати, які саме випадки передбачені відповідними пунктами частин першої та/або третьої статті 411 ЦПК України наявні, на його думку, для скасування судових рішень та обґрунтувати свої доводи.

В касаційній скарзі заявниця підставою касаційного оскарження зазначає зокрема пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України однак при цьому не конкретизує норму (норми) права, щодо застосування якої (яких) у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Крім того посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах), заявниця у своїй касаційній скарзі наводить низку постанов Верховного Суду.

Отже, наразі, вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України належним чином не виконані.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІІІ. Щодо зазначення в касаційній скарзі відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.

Заявниця не зазначила передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності у неї електронного кабінету в підсистемі Електронний суд.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 4 294,40 грн за подану касаційну скаргу;

2) надання уточненої касаційної скарги, яка має містити:

- підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та роз`яснень викладених у цій ухвалі.

У разі посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України заявниця має чітко зазначити норму/норми права щодо застосування якої/яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

- відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в системі Електронний Суд у ОСОБА_1 .

У разі подання уточненої касаційної скарги через підсистему Електронний Суд заявник має надати докази надсилання листом з описом вкладення учасникам справи № 727/9497/23 касаційної скарги або доказів доставки їм вказаних документів до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд або доказів вручення їм вказаних документів особисто під підпис.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2024 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 06 червня 2024 року у справі № 727/9497/23 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович