Справа № 189/2063/24
РІШЕННЯ

іменем України

24.10.2024 року селище Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Тахтарової В.С.,

учасники судового засідання:

представник відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, а саме, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) позивача, а також просив суд відкликати з виконання виконавчий лист, виданий на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області у справі №189/295/20 від 25.05.2020 року про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) позивача.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що на даний час його сімейний стан змінився через народження від іншого шлюбу доньок, у зв`язку з чим вважає, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів. Зазначає, що оскільки на його утриманні перебуває троє дітей, то розмір коштів на їх утримання повинен бути у рівних частках, а саме, 1/6 на одну дитину.

Також посилався на те, що він повинен допомагати своєму батькові, який є пенсіонером.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Єланський О.Г. надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, у зв`язку з безпідставністю. Посилається на позицію Верховного суду України у справі №6-143 цс 13, відповідно до якої зміна сімейного стану, а саме, народження нової дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Представник відповідачки вважає, що у даному випадку жодних безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному рішенням суду розмірі, позивач до суду не надав. Навпаки, відповідно до доданої до позовної заяви довідки про доходи за 2023 рік вбачається, що позивач отримує щомісяця стабільний дохід у розмірі, достатньому для утримання родини та сплати аліментів відповідно до рішень суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_5 надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачки адвокат Єланський О.Г. в судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві. Також пояснив, що позивач у 2024 році звертався до суду із аналогічним позовом, в задоволенні якого було відмовлено, також зазначив, що факт утримання непрацездатного батька позивачем, а також навість сам факт родинних відносин нічим не підтверджується.

Заслухавши учасників судового засідання, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 25.05.2020 року у справі №189/295/20 присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2020 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7-9).

04.03.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 4, зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_7 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а. с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_8 , батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а. с. 5).

Позивачем надана довідка про доходи за 2023 - 2024 рік, згідно якої за період з травня 2023 року по липень 2024 року він, перебуваючи на посаді заступника командира полку, працюючи в Департаменті поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють» отримав заробітну плату у розмірі 1417721,85 грн., при цьому щомісячний дохід позивача варіюється від 46193, 00 грн. до 146192,90 грн. (а. с. 6).

Судом також встановлено, що у 2024 році позивач вже звертався до Покровського районного суду Дніпропетровської області з тими ж самими позовними вимогами, до тієї ж самої сторони, просив зменшити розмір аліментів з тих же самих підстав, у чому йому було відмовлено судом (а. с. 39-41).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2024 року, яке набрало чинності 10.07.2024 року, вже встановлювалися такі фактичні обставини справи як народження у шлюбі з ОСОБА_6 двох доньок ОСОБА_9 , 2018 р.н. і ОСОБА_10 , 2021 р.н. (а. с. 39-40).

Також з цього рішення суду вбачається, що позивачу за 2023 рік було нараховано та виплачено 1191889,99 грн. (а. с. 40).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану особи, а саме, народження у неї дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, якщо розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та буде суперечити її інтересам.

Як вбачається з довідки про доходи №534 від 14.08.2024 року, позивач ОСОБА_2 за період з травня 2023 року, по липень 2024 року отримав доходи на загальну суму 1414721,85 грн. При цьому, як встановлено рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2024 року, за період з 1 по 4 квартал 2023 року позивач отримав дохід у розмірі 1191889,90 грн., з чого можна зробити висновок, що матеріальний стан позивача не тільки не погіршився за останній рік, а навіть покращився. Отже, ніяких доказів скрутного матеріального становища позивача, на яке він посилається, суду не надано.

Суд також зазначає, що факт народження двох дітей у позивача у 2018 та 2021 році також вже встановлювався судом, окремою підставою для зменшення розміру аліментів на сина від першого шлюбу не визнаний; жодних доказів утримання батька-пенсіонера, а також доказів наявності родинних зав`язків між позивачем та ОСОБА_11 , копія пенсійного посвідчення якого находиться в матеріалах справи (а. с. 6), суду не надано.

Суд встановив, що позивач отримує регулярний та стабільний дохід, у розмірі достатньому для сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , а також достатній для забезпечення інших членів сім`ї.

Суд відхиляє аргументацію позивача в тій частині, що позивач є учасником бойових дій та в теперішній час здійснює захист Батьківщини, оскільки захист Батьківщини це конституційний обов`язок кожного громадянина, який жодним чином не звільняє громадянина від обов`язку належним чином утримувати всіх своїх дітей.

Суд також відхиляє аргументацію позивача в тій частині, що оплата аліментів на сина ОСОБА_12 у розмірі від доходу є дискримінаційним по відношенню до двох інших дітей, а також розрахунки позивача, що на утримання кожної дитини припадає по 1/6 від доходу позивача та роз`яснює, що таке правило визначення частки від доходу на утримання трьох дітей застосовується при визначенні розмірів аліментів на цих трьох дітей.

Враховуючи, що позивач, як випливає із позову, проживає у другому шлюбі з матір`ю своїх дітей, спільно зі своїми доньками від другого шлюбу, утримує їх, тобто всі вони є сім`єю у розумінні Сімейного Кодексу, то немає підстав визначати розмір від доходу для утримання кожного з цих дітей в 1/6 частині від доходу позивача або в іншій частині, оскільки позивач разом із своєю сім`єю, на свій розсуд розпоряджається своїми доходами за вирахуванням тих коштів, які сплачує в якості аліментів на утримання сина ОСОБА_12 .

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, суд встановив, що обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже посилання на наявність інших дітей не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру; доказів погіршення матеріального становища позивача, погіршення стану його здоров`я, зменшення суми заробітку позивачем не надані.

Суд вважає, що існуючий розмір аліментів не є завищеним, він є обґрунтованим та таким, що відповідає ст. ст. 182-183 СК України, а зміна розміру аліментів на утримання ОСОБА_13 в сторону зменшення необґрунтовано та безпідставно погіршить матеріальне становище дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для її розвитку.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставні та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. ст. 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191, 192, Сімейного кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 29.10.2024 року.

Суддя О.В. Чорна

24.10.2024