ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1749/24; 22-ц/821/1750/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/425/24 Категорія: 312000000 Крива Ю.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

за участю секретаря Гладиш О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Комунального підприємства «ВодГео» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2024 року та додаткове рішення від 20 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «ВодГео» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначав, що він є власником кімнати АДРЕСА_1 .

Відповідачем у справі надаються послуги із централізованого водопостачання та водовідведення до належної позивачу кімнати, тобто останній є абонентом КП «ВодГео» і має номер особового рахунку НОМЕР_1 .

КП «ВодГео» здійснювало йому нарахування вартості спожитого обсягу централізованого водопостачання та водовідведення згідно показників лічильника води № 00647548, починаючи із червня 2021 року до березня 2023 року включно.

У квітні 2023 року, КП «ВодГео» направило позивачу рахунок на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення як, згідно показників лічильника води № 00647548 в сумі 192,51 грн., так і незрозумілого йому показника «Небаланс» в сумі 743,09 грн. А починаючи з травня 2023 року і по грудень 2023 року включно КП «ВодГео» здійснює позивачу нарахування вартості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не за показниками лічильника води № 00647548, що встановлений у належній йому кімнаті, а згідно обсягів спожитої холодної води за показниками вузла комерційного обліку холодної води (загальнобудинкового лічильника).

Позивач вказав, що, оскільки належна йому кімната в гуртожитку у встановленому законом порядку обладнана вузлом розподільного обліку споживання холодної води (лічильником), то вартість централізованого водопостачання та водовідведення для нього, як споживача, має визначатися виключно за показниками лічильника води №00647548, який встановлений у його кімнаті.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд зобов`язати КП «ВодГео» здійснити йому перерахунок оплати за централізоване водопостачання та водовідведення, як власнику кімнати АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), починаючи із 1 квітня 2023 року, провівши нарахування оплати послуги водопостачання та водовідведення на підставі показників лічильника води №00647548.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2024 року позов задоволено.

Зобов`язано КП «ВодГео» здійснити перерахунок оплати за централізоване водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 , власнику кімнати АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), починаючи з 1 квітня 2023 року, провівши нарахування оплати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі показників лічильника води № 00647548.

Стягнуто з КП «ВодГео» на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Додатковим рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2024 року стягнуто з КП «ВодГео» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» єдиною підставою для зняття приладу обліку води з обліку є закінчення строку його повірки. Встановлення загальнобудинкового вузла обліку води не є підставою для зняття з обліку інших приладів розподільного обліку води.

Окрім того під час судового розгляду справи судом встановлено що кімната АДРЕСА_1 , яка належить позивачу, облаштована ванною кімнатою із санвузлом та водонагрівальним приладом (бойлером). Матеріалами справи підтверджується, що кімната, належна позивачу облаштована ванною кімнатою і санвузлом. Натомість, матеріали справи не містять доказів, що позивач користується послугою водопостачання та водовідведення в місцях загального водокористування.

З огляду на викладене дії КП «ВодГео» щодо визнання факту законності встановлення і використання позивачем вузла розподільного обліку холодної води № 00647548 а згодом невизнання даного факту та нарахування означеної вартості з призми показників загальнобудинкового вузла обліку холодної води, суперечать попередній поведінці відповідача, а відповідно є недобросовісними.

Додаткове рішення суду мотивовано тим, що стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Щодо заперечень представника відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначив, що представником позивача до виходу суду до нарадчої кімнати в судовому засіданні було зазначено про те, що протягом п`яти днів з дня завершення розгляду справи буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Така заява була подана на наступний день після ухвалення рішення.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи співмірність витрат, задоволення позову в повному обсязі, та застосовуючи положення п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважав, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесену під час судового розгляду справи в розмірі 5000,00 грн., що підтверджено документально.

Не погодившись із рішенням по суті спору та додатковим рішенням суду першої інстанції, КП «Водгео» оскаржило їх в апеляційному порядку та зазначило, що судові рішення є незаконними, необґрунтованими та прийнятими з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому просило рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову та витратах на правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом поверхнево досліджено докази та не взято до уваги те, що прилад обліку був встановлений в кімнаті позивача з порушенням всіх умов та вимог, передбачених чинним законодавством. Крім того, з боку позивача має місце несанкціоноване втручання (приєднання) до загально будинкових мереж водопостачання та водовідведення. Зважаючи на це, відповідач, керуючись ст.ст. 9, 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обладнавши гуртожиток вузлом комерційного обліку виправив допущену раніше помилку та повернув сторони в попереднє становище, відновивши нарахування відповідно до вимог вищевказаного Закону.

Зазначає, що оскільки в гуртожитку в будинку АДРЕСА_2 власником будинку не приймалось рішення по облаштуванню по-кімнатних мереж водопостачання та водовідведення та, наявні загальні місця водокористування у допоміжних приміщеннях, відповідач не вправі здійснювати нарахування позивачеві, що здійснив самочинне будівництво та самовільно приєднався до будинкової мережі водопостачання, по іншому ніж це передбачено пунктом 3 розділу Х Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Власники квартир у багатоквартирних будинках і житлових приміщень у гуртожитках є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку та зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитку згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України № 2482.

Обґрунтовуючи рішення, на думку відповідача, суд вибірково посилається на окремі положення Закону України «Про захист прав споживачів» та безпідставно надав перевагу одному споживачу-співвласнику, але при цьому не тільки обмежує права інших споживачів, але і перекладає його обов`язок по утриманню своєї частки будівлі на інших споживачів-співвласників мешканців гуртожитку будинку АДРЕСА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що факт опломбування вузла обліку споживання ним холодної води, тобто визнання законним його експлуатацію, підтверджується актом опломбування та розпломбування приладів обліку води від 01.06.2021, що складений і підписаний працівником КП «ВодГео», а також скріплений печаткою означеного комунального підприємства.

Позивач також погоджується з висновком міськрайонного суду про недобросовісність дій КП «ВодГео».

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржувані судові рішення у даній справі не відповідають зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, позивач на підставі договору купівлі-продажу кімнати, посвідченого 13 квітня 2021 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Леус Н.В., є власником кімнати АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Факт належності ОСОБА_1 на праві власності означеного вище об`єкту нерухомого майна підтверджується витягом з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 252401801 від 13 квітня 2021 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №360296899 від 28 грудня 2023 року (а.с. 9,10).

Позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг із централізованого водопостачання та водовідведення, які постачає відповідач КП «ВодГео» за адресою: АДРЕСА_2 , тобто є абонентом КП «ВодГео» і має номер особового рахунку - НОМЕР_1 .

Згідно з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач КП «ВодГео» () основним видом економічної діяльності має забір, очищення та постачання води (а.с. 54).

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 231 від 28 квітня 2012 року виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді, яке забезпечує населення, організації та установи м. Сміла Черкаської області питною водою та централізованим водовідведенням, визначено КП «ВодГео» (а.с. 55).

Пунктом 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону передбачено, що до числа комунальних послуг також належить і послуга з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про питну воду, централізоване водопостачання та водовідведення» передбачено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

КП «ВодГео» є підприємством у м. Сміла, що надає послуги, зокрема, із централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до листа виконавчого комітету Смілянської міської ради № 1158/02-50 від 22 березня 2024 року, будинок за адресою: АДРЕСА_2 , має статус «гуртожиток», власником якого є Смілянська міська рада. На даний час в гуртожитку 107 приватизованих житлових кімнат, які знаходяться в приватній власності громадян (а.с.56).

Відповідачем не заперечується, що в гуртожитку по АДРЕСА_2 усім власникам житлових кімнат присвоєні номери особових рахунків для розподілу послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, в тому числі і споживачу ОСОБА_1 , який має особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Як стверджує позивач у 2021 році ним замовлено, а приватним підприємством «Тріан-Сервіс» розроблено робочий проект встановлення засобу обліку холодної води в належній йому кімнаті АДРЕСА_1 (а.с. 11-12, 15-21).

Розроблення зазначеного проекту було виконано відповідно до технічних умов КП «ВодГео» №2043 від 17 травня 2021 року (а.с. 13).

Відповідно до акту опломбування та розпломбування приладів обліку води від 01 червня 2021 року, що складений і підписаний працівником КП «ВодГео», а також скріплений печаткою означеного комунального підприємства, у кімнаті АДРЕСА_1 , яка належить позивачу ОСОБА_1 , встановлено та опломбовано лічильник обліку споживання холодної води «Gidrotek» E-T 1,6-U заводський номер 00647548, дата повірки 11 січня 2021 року, дата наступної повірки 11 січня 2025 року (а.с. 22). Згідно керівництва з експлуатації, первинну повірку лічильника води здійснено заводом-виробником 11 січня 2021 року, строк наступної чергової повірки 11 січня 2025 року (а.с. 23-24). Вказане узгоджується із даними, що містяться в акті опломбування та розпломбування приладів обліку води від 01 червня 2021 року.

Як зазначає позивач, з часу введення в експлуатацію вузла обліку споживання холодної води, КП «ВодГео» здійснювало йому нарахування вартості спожитого обсягу централізованого водопостачання та водовідведення згідно показників означеного вище лічильника води № 00647548, починаючи із червня 2021 року до березня 2023 року включно.

Однак, у квітні 2023 року, КП «ВодГео» направило позивачу рахунок на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення як згідно показників лічильника води №00647548 в сумі 192,51 грн., так і незрозумілого йому показника «Небаланс» в сумі 743,09 грн. А починаючи з травня 2023 року по грудень 2023 року включно КП «ВодГео» здійснює позивачу нарахування вартості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не за показниками лічильника води № 00647548, що встановлений у належній йому кімнаті, а згідно обсягів спожитої холодної води за показниками вузла комерційного обліку холодної води (загальнобудинкового лічильника).

Не погоджуючись із здійсненим відповідачем нарахуванням вартості спожитих послуг за водопостачання та водовідведення без урахування показників встановленого у належній йому кімнаті лічильника, позивач звернувся до директора КП «ВодГео» із досудовою вимогою, в якій просив: здійснити перерахунок оплати за централізоване водопостачання та водовідведення, йому як власнику квартири (кімнати) АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), починаючи із квітня 2023 року, здійснивши нарахування оплати послуги водопостачання та водовідведення з призми показників лічильника води № А00647548, що ним передавалися КП «ВодГео»; та здійснити йому нарахування оплати за централізоване водопостачання та водовідведення, починаючи із квітня 2023 року, відповідно до показників лічильника води № А00647548, що ним передавалися, передаються і будуть передаватися КП «ВодГео (а.с. 36).

Як видно з листа директора КП «ВодГео» №1478/01-10 від 08 листопада 2023 року, розглянувши досудову вимогу ОСОБА_1 , останнього повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку (що має статус гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено прилад комерційного обліку (загальнобудинковий лічильник), що обліковує загальний обсяг спожитої в будинку води, відтак прилади розподільного обліку води, що були встановлені громадянами в кімнатах, було знято з обліку, оскільки зазначеними приладами не обліковуються загальні місця водокористування (санвузол, кухня).

Загальний обсяг спожитої у гуртожитку по АДРЕСА_2 , холодної води визначається за допомогою вузла комерційного обліку централізованого водопостачання, а розподіл обсягів спожитої холодної води між споживачами, відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 № 315 (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 року №358), відбувається за показаннями вузла комерційного обліку пропорційно до кількості осіб, що користуються комунальною послугою у такому будинку. Інформація щодо кількості осіб, що користуються послугою, щомісяця (за підписом голови ОСББ) подається до КГІ «ВодГео», відтак нарахування проводяться відповідно до показників загальнобудинкового лічильника між споживачами, які фактично користуються послугою. За інформацією, що була надана КП «ВодГео» за підписом голови ОСББ в квітні 2023 року, в кімнаті номер 69 послугою централізованого водопостачання та централізованого водовідведення користувалося 2 (дві) особи, на підставі чого було проведено відповідне нарахування (а.с. 37).

З листа-відповіді директора КП «ВодГео» № 1578/01-10 від 06 грудня 2023 року на адвокатський запит представника позивача вбачається, що прилад обліку води (лічильник) № 00647548 перебував на обліку КП «ВодГео» з 01 травня 2021 року по 01 квітня 2023 року. У будинку, що має статус гуртожитку, в якому знаходиться кімната, належна позивачу встановлено загально будинковий лічильник, що обліковує загальний обсяг спожитої в будинку води. Правовою підставою для нарахування позивачу ОСОБА_2 вартості послуги із водопостачання та водовідведення за показниками загальнобудинкового лічильника, а не лічильника води, яким обладнана його кімната, є положення п. 3 ч. 1 розділу X Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22 листопада 2018 року (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358). Зазначена норма свідчить, що у гуртожитках, у зв`язку з наявністю місць загального водокористування, неможливо встановити вузли розподільного обліку холодної води.

Тому лічильники води, що були встановлені в кімнатах гуртожитку (без проектно-кошторисної документації на приєднання до внутрішньо будинкових мереж) не обліковують загальні місця водокористування, а саме санвузол та кухня, тобто не обліковують усі точки розбору води, в зв`язку з чим їх було знято з обліку, про що на зборах ОСББ «Сяйво» в березні 2023 року представником КП «ВодГео» було доведено до відома власників будинку (а.с. 39).

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є, зокрема, послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Абзацом 4 п. 2 ч. 1 розділу X Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22 листопада 2018 року (в редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року №358) передбачено, що відповідно до формул 7 та 42 цієї Методики у будівлі/будинку, в якій частина приміщень оснащена вузлами розподільного обліку, а частина не оснащена такими вузлами, обсяг небалансу холодної води не визначається Vх.вн.бал = 0, а обсяг споживання холодної води у приміщеннях без обліку визначається як різниця між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку та між сумарним обсягом спожитої/витраченої холодної води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях, вузла розподільного обліку на відгалуженні трубопроводу з водорозбірною арматурою для відбору води на загальнобудинкові потреби (або відповідно до обсягу холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, що визначений відповідним договором з виконавцем комунальних послуг), обсягом витоків з внутрішньобудинкових мереж водопостачання (за наявності) та вузла обліку холодної води перед водопідігрівачем в індивідуальному тепловому пункті. Такий визначений обсяг розподіляється кожному приміщенню, не оснащеному вузлом розподільного обліку, пропорційно до співвідношення кількості осіб, що фактично користуються комунальною послугою у такому приміщенні, до загальної кількості осіб (споживачів), що фактично користуються комунальною послугою у приміщеннях без обліку.

У той же час пунктом 3 ч.1 розділу X вищевказаної Методики передбачено, що у разі, якщо у будинку (багатоквартирному, двоквартирному), гуртожитку у приміщеннях споживачів неможливо встановити вузли розподільного обліку холодної води (у зв`язку із наявністю загальних місць водокористування, специфіки проекту будівлі тощо), то розподіл обсягів спожитої холодної води між споживачами відбувається за показаннями вузла комерційного обліку холодної води (або відповідно до загальних розрахункових обсягів споживання) пропорційно до кількості осіб, що користуються комунальною послугою у такому будинку.

Як вбачається з матеріалів справи будинок за адресою: АДРЕСА_2 , має статус «гуртожиток», власником якого є Смілянська міська рада.

06.03.2023 року у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» було встановлено прилад комерційного обліку № (загально будинковий лічильник), що обліковує загальний обсяг спожитої в будинку води згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону , обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

У відповідності до ст. 127 ЖК України та «Положення про гуртожитки», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 року № 84, гуртожиток це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Тобто житлові приміщення у гуртожитках є приміщеннями, що спеціально пристосовані для тимчасового проживання громадян та мають місця загального користування.

Аналізуючи викладене, вбачається, що встановлення засобів обліку води і прийняття їх на абонентський облік можливе лише в окремій квартирі або окремому житловому приміщенні, за умови відсутності у гуртожитку місць загального користування, де підведена питна вода та здійснюється водовідведення. Прийняття на облік засобу обліку води, встановленого у житловому приміщенні позивача, на думку суду, є неможливим, оскільки загальні кухні гуртожитку є місцями загального користування, куди здійснюється постачання питної води та водовідведення, мешканці гуртожитку мають вільний доступ до цих місць і, відповідно, вільну можливість користуватись питною водою.

При цьому, як видно із матеріалів справи у кімнаті № 69, яка належить ОСОБА_1 здійснено обладнання лише ванної кімнати, однак кухні у кімнаті немає, що свідчить про те, що кухня є місцем загального користування позивача разом з іншими співмешканцями вказаного гуртожитку, куди здійснюється постачання питної води та водовідведення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено законність дій відповідача.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням змісту статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту, його невід`ємною складовою, а тому у зв`язку із скасуванням рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області по суті спору підлягає також скасуванню додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2024 року.

Відповідно до частини 13 статі 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , з нього на користь КП «ВодГео» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «ВодГео» задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «ВодГео» про захист прав споживачів відмовити.

Додаткове рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2024 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «ВодГео» судовий збір у розмірі 1816,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2024 року.

Судді: