Справа № 368/1259/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Іванюти Т.Є., при секретарі Вареник О.Л.,

з участю представника заявника адвоката Матюшенкова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду та просив поновити йому строк на скасування судового наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року по справі № 368/1259/23 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; та скасувати судовий наказ Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року по справі № 368/1259/23 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Мотивував заяву тим, що 27 вересня 2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області було видано судовий наказ у справі № 368/1259/23, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

21 травня 2024 року із застосунку ДІЯ Боржнику стало відомо про наявність виконавчого провадження № 74763438 відкритого Кагарлицьким відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення з Боржника судового збору за видачу Кагарлицьким районним судом Київської області судового наказу від 04.04.2024 року по справі №368/444/24 за заявою ОСОБА_5 про стягнення аліментів з Боржника на утримання двох спільних неповнолітніх дітей.

Суд не взяв до уваги, що після припинення фактичного проживання однією сім`єю неповнолітня дитина залишилися проживати з батьком, оскільки Стягувач не мала можливості забезпечити належні умови проживання дитини та її матеріальне утримання, оскільки була безробітною та не отримувала жодного доходу. Боржник разом із Стягувачем виховувала спільно дитину. Боржник дбав про її матеріальне забезпечення, відвідував/відвідує шкільний заклад де навчалася дитина, дбав про благополуччя дитини, купував продукти харчування, одяг, ліки, підручники, канцприлади необхідні для навчання, відвідував батьківські збори тощо.

Станом на сьогодні не існує рішення суду про визначення місця проживання дитини. (крім того Стягувач, ще з моменту народження дитини та проживаючи з Боржником однією сім`єю без шлюбу не брала активної участі у вихованні дитини, а була зацікавлена виключно в своєму матеріальному благополуччі (в т.ч. належними умовами проживання) за рахунок дитячих коштів (соціальна допомога при народженні дитини) та заробітної плати Боржника, оскільки ніде не працювала та не отримувала жодного матеріального доходу. А в подальшому, прикриваючись статусом матері, отримала доступ через наказ суду до усіх грошових коштів, що отримує дитина, в т.ч. аліментів.

Враховуючи, що юридично місце встановлення проживання дитини встановлено не було, а тому як і батько так і мати мали право звернутися в суд із заявою про винесення судом даного наказу.

Стягувач, не добросовісно виконуючи свої процесуальні права встановлені ЦПК України, ввів суд в оману щодо наявних фактичних обставин справи, які не відповідають дійсності. А відтак вважає, що вказаний судовий наказ підлягає скасуванню

Представник боржника та боржний в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Представник стягувача проти заяви заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 ЦПК України, Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою з розділу V цього Кодексу (ч. 8 ст. 170 ЦПК України).

Таким чином, наразі єдиним способом перегляду судового наказу про стягнення аліментів є його перегляд за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими або виключними обставинами.

Так в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Кагарлицького районної суду Київської області перебувають заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , відповідно до якого, Кагарлицьким районним судом Київської області від 27 вересня 2023 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Разом із цим заявник зазначає, що Станом на сьогодні не існує рішення суду про визначення місця проживання дитини а також те, що наразі існує іще один судовий наказ Кагарлицького районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року по справі №368/444/24, згідно якого з Боржника стягуються аліменти на двох його інших неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.03.2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Отже в сукупності за двома судовими наказами з Боржника стягується в рахунок сплати аліментів 7/12 (1/4 + 1/3 ) частки усіх його доходів що становить 58,33% .

Також у своїй заяві ОСОБА_1 просить суд поновити йому строк на подання даної заяви за нововиявленими обставинами.

В свою чергу суд не може погодитися із заявою ОСОБА_1 , виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за

нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 "Попов проти Молдови" (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

За необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України").

На підставі вищевикладеного вважаю, що наданий ОСОБА_1 судовий наказ Кагарлицького районного суду Київської області від 04 квітня 2024 року по справі №368/444/24 не може бути нововиявленою обставиною в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Крім того слід зазначити, що 26.10.2023 року ОСОБА_1 вже звертався до Кагарлицького районного суду із заявою про зменшення розміру аліментів, у який вже посилався на наявність у нього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де за наслідком судового розгляду, Кагарлицьким районним судом Київської області від 07.03.24р. у справі № 368/1588/23 позивачу було відмовлено у задоволенні його повних вимог у повному обсязі.

Тобто, така нововиявлена обставина (з якою він наразі звертається), як наявність у ОСОБА_1 , інших дітей, була відома ОСОБА_1 ще в жовтні 2023 року, проте останній звернувся не із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, а із заявою про зменшення розміру позовних вимог.

В свою чергу, відповідно до п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Таким чином наразі відсутні жодні підстави для поновлення строку для подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року.

Такими обставинами вказаної статті, у тому числі, визнаються істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. п. 3 - 5, 7 своєї Постанови "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" №4 від 30 березня 2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

А тому, слід відмовити в задоволенні заяви про скасування за нововиявленими обставинами судового наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року.

Судовий наказ Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року у справі № 368/1259/23 залишити в силі.

Керуючись ст. 160-161, п. 3 ч. 1 ст. 165 , ст. 170, ст. 423 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви про скасування за нововиявленими обставинами судового наказу Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року у справі № 368/1259/23.

Судовий наказ Кагарлицького районного суду Київської області від 27 вересня 2023 року у справі № 368/1259/23 залишити в силі.

Апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19.11.2024 року.

Суддя Т.Є. Іванюта