печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Бурячок А.І.,

справа № 757/28205/23-ц

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

відповідач - Київська міська рада

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України», Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточненої позовної заяви, до АТ «Державний ощадний банк України», Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_3 , про що Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області визнано її факт смерті. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: грошові кошти, на банківському рахунку, що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 51907,87 грн., що підтверджується довідкою, виданою АТ «Державний ощадний банк України» від 06.12.2021. Позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 Реєстрація спадкової справи підтверджується Витягом зі спадкового реєстру № 67189843. Приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 заведено спадкову справу відповідно до п. 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України від 22.02.2012 № 296/5 Затвердженого Мінюстом України. Позивачем були повністю виконані всі вимоги законодавства України щодо прийняття спадщини померлої ОСОБА_3 . Але у зв`язку з проведенням на території здійснення нотаріусом діяльності, яким була заведена справа, антитерористичної операції, нотаріусом була втрачена можливість передання справ до державного нотаріального архіву. В тому числі не була передана спадкова справа померлої ОСОБА_3 , що підтверджується витягом зі спадкового реєстру, в якому місцем зберігання спадкової справи зазначено: АДРЕСА_1 , що є робочою адресою приватного нотаріуса ОСОБА_4 Вищевикладене свідчить про неможливість звернення до іншого нотаріуса і належного оформлення спадщини, та порушує права позивача, надані ст. 1296-1300 ЦК України. В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. Однак, оскільки тимчасово припинено доступ до Спадкового реєстру, припинено діяльність нотаріуса з порушенням відповідного порядку, що не дозволяє позивачу оформити спадкові права. Оскільки суд здійснює правозахисну функцію, позивач вважає, що суд має задовольнити позовні вимоги щодо визнання за ним права власності.

Ухвалою суду від 10.07.2023 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно та відкрито провадження за правилами позовного (загального) провадження, призначено підготовче судове засідання.

22.08.2023 представником відповідача АТ «Державний ощадний банк України» - Лизуненко С.О. до суду подано відзив на позовну заяву, у якому останній зазначає, що позов подано до неналежного відповідача, вимоги до банку є безпідставними та такими, що викладені без посилання на належні, допустимі, достовірні та достатні докази, відтак позов не підлягає задоволенню. Зокрема, АТ «Державний ощадний банк України» не оспорює та не не визнає право власності спадкоємців ОСОБА_3 , в. т.ч. ОСОБА_1 на грошові кошти/вклади розміщені в банку. Грошові кошти розміщені на поточних рахунках в АТ «Державний ощадний банк України», після смерті власника рахунків, в будь-якому випадку, належать його спадкоємцям і будуть видані банком їм на підставі їх звернення до банку зі свідоцтвом про право на спадщину на грошовий вклад, яке має видати нотаріус чи з рішенням суду про визнання права спадкоємця на спадщину (вклад). Станом на дату розгляду цієї справи, позивач не зверталася до АТ «Державний ощадний банк України» про отримання коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_3 та, відповідно, не надавала один з вищевказаних документів, що підтверджують її права як спадкоємця на спадщину (вклад).

11.10.2023 позивачем ОСОБА_1 до суду подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

21.03.2024 позивачем ОСОБА_1 до суду подано клопотання про залучення третьої особи.

28.03.2024 позивачем ОСОБА_1 до суду подано клопотання про заміну належного відповідача.

02.04.2024 позивачем ОСОБА_1 до суду подано заяву про залишення без розгляду клопотання про заміну відповідача.

Ухвалою суду від 02.04.2024 клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення третіх осіб - задоволено, клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну належного відповідача - залишено без розгляду. Залучено до участі у справі ОСОБА_2 , Київську міську раду в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

13.05.2024 позивачем ОСОБА_1 до суду подано клопотання про залучення співвідповідача і уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.05.2024 здійснено повернення в підготовче судове засідання по справі для залучення співвідповідача. Залучено до справи як співвідповідача Київську міську раду (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36). Закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 07.10.2024 позивач і представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Від представника відповідача Київської міської ради, третьої особи ОСОБА_2 заяв до суду не надходило, відповідач Київська міська рада про дату судового засідання повідомлявся належним чином, копію позовної заяви отримав, що підтверджується зворотнім повідомленням наявним в матеріалах справи. Третя особа повідомлялася про судові засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судова влада України. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи відповідно до ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 04.11.2021 копією рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.11.2021 про встановлення факту смерті (а.с. 9-11).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме: грошові кошти, на банківському рахунку, що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» в сумі 51907,87 грн., що підтверджується довідкою, виданою АТ «Державний ощадний банк України» від 06.12.2021 (а.с. 17).

Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

08.11.2021 позивач звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі - ОСОБА_3 . Крім того зазначено, що спадкоємцем за законом також є донька спадкодавця ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає (а.с. 12).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що другий спадкоємець - ОСОБА_2 (спадкоємець першої черги) зверталася до приватного нотаріуса з заявою про отримання спадщини за законом. Крім того, під час розгляду справи, третьою особою ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача та донькою спадкодавця, не було подано жодних заяв чи клопотань щодо визнання за нею права власності на спадкове майно померлої ОСОБА_3 .

Реєстрація спадкової справи 68607757, спадкодавець: ОСОБА_3 , підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67189843 від 08.11.2021 (а.с. 13).

Разом з тим, згідно з листом № 27863/Д-2745/15.5 від 20.06.2023 Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, отриманого на запит позивача зазначається, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 віднесена до тимчасово окупованих російською федерацією територій України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004. Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.03.2023 № 215/7 «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_4 » діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_4 по Маріупольському районному нотаріальному округу припинена з 29.03.2023. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса ОСОБА_4 до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались (а.с. 23).

Відповідно до вимог пп. 4.1 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Тому для з`ясування цих обставин та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, нотаріусу необхідна вже заведена приватним нотаріусом ОСОБА_4 спадкова справа. Згідно з ч. 5. Ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому, у зв`язку з відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, запропоновано ОСОБА_1 визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку (а.с. 23-24).

Виходячи з неможливості реалізувати позивачу свої спадкові права іншим шляхом, було вирішено звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - підлягають задоволенню, оскільки позивач має достатні правові підстави на визнання за нею права власності на грошові кошти в сумі 51907,87 грн., що знаходяться на банківському рахунку, що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування за законом, як спадкоємець п`ятої черги, після смерті ОСОБА_3 .

Щодо позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно до акціонерного товариства «Ощадний банк України», слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» позов про визнання права на спадщину може бути поданий у випадку відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Проте правильне визначення відповідача, який буде відповідальним за виконання судового рішення, є принциповим питанням, особливо якщо за наслідками судового рішення буде здійснено розподіл судових витрат, які буде покладено на відповідачів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Як вбачається з позовної заяви представник позивача зазначає в якості співвідповідача у даній справі акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовною заявою, тому що банківська установа не має жодних прав щодо спадкування грошових коштів на рахунках померлої, не є власником грошових коштів вкладника, а лише виконує розпорядження власника рахунку щодо грошових коштів і не може бути стороною цивільних правовідносин у справах про спадкування, а тому акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» є у цій справі неналежним відповідачем, на відміну від Київської міської ради.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно, за вищенаведених обставин.

На підставі вищевикладеного та керуючись постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008«Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України», Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно померлої ОСОБА_3 , а саме на грошові кошти в сумі 51907 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот сім) грн. 67 коп., що знаходяться на банківському рахунку, що відкритий в АТ «Державний ощадний банк України».

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, .

відповідач: Київська міська рада, 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, .

третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Р.В. Новак