КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-н/947/7637/24
УХВАЛА

29.11.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 16012 гривень 41 копійка,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 16012 гривень 41 копійка.

Вказана заява надійшла до суду у письмовій формі та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Разом з тим, судом приймається, що до даної заяви, з вимогами про стягнення заборгованості з оплати за надані житлово-комунальні послуги до нерухомого майна, розповсюджуються правила виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна встановлені ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Частинами 4, 5 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Частиною 7 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На виконання вказаних приписів ЦПК України суддею було надано відповідний запит та отримано відповідь №928679 від 27.11.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

Зазначений запит було надано відносно особи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто за відомостями вказаними заявником у заяві про видачу судового наказу.

Відповідно до вказаної відповіді встановлено, що за вказаними параметрами інформація, у тому числі про зареєстроване місце проживання/перебування особи, відсутня.

Отже, встановити зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника не вбачається можливим, така інформація відсутня.

Статтею 165 ЦПК України врегульовані підстави для відмови у видачі судового наказу.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, з аналізу положень статті 165 ЦПК України, не можливість встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, є самостійною підставою для відмови у видачі судового наказу.

Приймаючи викладене, оскільки встановити зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника не вбачається можливим, а також враховуючи, що вимоги за якими видаються судові накази мають бути безспірними, суд вважає, що у відповідності до положень ч. 9 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу за даною заявою слід відмовити.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення заяви до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також, згідно з положеннями ч.2 статті 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 260, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 16012 гривень 41 копійка.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з даних підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Також, заявник у відповідності до частини 2 статті 161 ЦПК України, має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Копію даної ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л. В. Калініченко