РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Ющишиній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів.

Просили стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 106 757 (сто шість тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 37 копійок в порядку спадкування належну померлому ОСОБА_3 суму нарахованої, але не виплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі №460/11660/21. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_2 106 757 (сто шість тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 37 копійок в порядку спадкування належну померлому ОСОБА_3 суму нарахованої, але не виплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі №460/11660/21. Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Свої вимоги обґрунтували тим, що Чоловік позивачки, ОСОБА_3 , був військовим пенсіонером, перебував на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: Факт перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 16.08.1988 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №460/11660/21, яке набрало законної сили 18.04.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 09.07.2021 №хг11597/1847, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з основного розміру пенсії 73% відповідних сум грошового забезпечення, а також здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження її граничним розміром (з врахуванням раніше виплачених сум).

На виконання зазначеного рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/11660/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було нараховано ОСОБА_3 пенсію за період з квітня 2019 року по травень 2022 року включно у розмірі 213 514,75 грн., що підтверджується копією розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № ХГ0111597.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 з 01 червня 2023 року його дружині ОСОБА_1 було призначено пенсію по втраті годувальника, розмір пенсії обраховано у розмірі 30% грошового забезпечення чоловіка позивачки.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз С.С. від 16.01.2024 вих. №3/01-16 у спадковій справі №12/2023 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , спадкоємцем померлого є: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка постійно проживала із спадковдавцем на час відкриття спадщини, а отже спадщину прийняла; син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який подав нотаріусу заяву у встановлений законом строк.

В довідці також вказано, що дочка померлого ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла. 05 червня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявами про виплату кожному з них в порядку спадкування належну померлому ОСОБА_3 суму нарахованої,* але невиплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №460/11660/21 у розмірі 106 757,37 (сто шість тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень 37 копійок).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.07.2024 року вих. №7964-6666/Т-04/8-1700/24 позивача ОСОБА_1 повідомлено про те, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/11660/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_3 нараховано суму за період з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року в розмірі 213 514,75 грн., яку внесено до Реєстру судових рішень. Відповідач у вказаному листі також вказав, що виплата заборгованості буде здійснена у разі зміни стягувана за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно ухвали суду та при відповідному фінансуванні.

Аналогічну відповідь на своє звернення отримав ОСОБА_2 (копія листа ГУ ПФУ в Рівненській області від 28.06.2024 вих. №7697-66689/Т-04/8-1700/24 додається).

Проте, позивачі не згодні із позицією відповідача щодо відмови їм у виплаті суми нарахованої, але не виплаченої померлому ОСОБА_3 пенсії, з огляду на що звертаються до суду за захистом своїх прав.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.

Представник позивачів адвокат Польова Е.М., яка діє згідно ордеру серія ВК №1138724 від 20.08.2024 р. в судове засідання не з`явилася. Згідно поданого клопотання (№64991/24-вх. від 18.11.2024) просила розглядати справу за відсутності позивачів та представника позивачів, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача згідно довіреності від 13.05.2022 р. ОСОБА_5 подала до суду заяву (№60118/24-вх. від 25.10.2024), у якій просили розглянути справу без участі представника Головного УПФ України в Рівненській області на підставі наявних матеріалів.

Від представника відповідача 20.09.2024 до суду надійшов письмовий відзив.

Свою правову позицію обґрунтувала наступними доводами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що у позивачів виник спір щодо нарахованих але недоотриманих виплат за життя померлого чоловіка/батька ОСОБА_3 по рішенню Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/11660/21.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є суб`єктом владних повноважень, враховуючи те, що у позовній заяві зазначила, що наявний спір між позивачами та Головним управлінням щодо нарахованих але недоотриманих виплат за життя померлого чоловіка/батька ОСОБА_3 по рішенню Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/11660/21 то дана справа підлягає до закриття враховуючи те, що не вірно визначена підсудність даної справи. Згідно з матеріалами пенсійної справи ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , виплата пенсії пенсіонеру була припинена з 01.06.2023 року. Пенсіонеру пенсія виплачувалась без затримки, тож заборгованість із поточних виплат пенсії відсутня. Як слідує із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.05.2023, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . В той же час позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області із заявою про нарахування їм заборгованих суми пенсії лише 05.06.2024, тобто з порушенням 6-місячного терміну, встановленого Законом №2262-ХІІ. Відтак, відповідно до ст. 61 Закону №2262-ХІІ позивачі не мають права на отримання недоотриманої суми пенсії, що свідчить про необґрунтованість поданого ним позову.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/11660/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, ОСОБА_3 нараховано суму за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 року в розмірі 213514, 75 грн.

Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань.

Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішень суду у справі № 460/11660/21 після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень.

До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача.

Оскільки позивач не був стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні.

Після надання рішення суду про заміну сторони стягувача, Головним управлінням буде здійснено розрахунок на виконання зазначеного вище рішення суду та до реєстру судових рішень буде внесено інформацію про дату смерті годувальника, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів.

Просили закрити провадження у справі до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивачі не погоджуються з доводами відповідача та просять задовольнити їх позов.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 02.10.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Чоловік позивачки, ОСОБА_3 , був військовим пенсіонером, перебував на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Факт перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 67 зареєстрований 01.07.1978 р. р/бюро ЗАГС Приморський кр.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що складено актовий запис № 2727 зареєстрований 16.08.1988 р. відділом ЗАГС м.Рівне.

Встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №460/11660/21, яке набрало законної сили 18.04.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 09.07.2021 №хг11597/1847, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з основного розміру пенсії 73% відповідних сум грошового забезпечення, а також здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження її граничним розміром (з врахуванням раніше виплачених сум).

На виконання зазначеного рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/11660/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було нараховано ОСОБА_3 пенсію за період з квітня 2019 року по травень 2022 року включно у розмірі 213 514,75 грн., що підтверджується копією розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № ХГ0111597. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 10.05.2023 Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження місто Вознесенськ Миколаївської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку із смертю ОСОБА_3 з 01 червня 2023 року його дружині ОСОБА_1 було призначено пенсію по втраті годувальника, розмір пенсії обраховано у розмірі 30% грошового забезпечення чоловіка позивачки.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_3 , та постійно проживала з ним на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сивоглаз С.С. від 16.01.2024 вих. №3/01-16 у спадковій справі №12/2023 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Вознесенськ Миколаївської області, був зареєстрований та мешкав у АДРЕСА_1 , спадкоємцем померлого є: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка постійно проживала із спадковдавцем на час відкриття спадщини, а отже спадщину прийняла; син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який подав нотаріусу заяву у встановлений законом строк. В довідці також вказано, що дочка померлого ОСОБА_4 спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла. Таким чином, спадкоємцями ОСОБА_3 є двоє осіб - ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що 05 червня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявами про виплату кожному з них в порядку спадкування належну померлому ОСОБА_3 суму нарахованої, але невиплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №460/11660/21 у розмірі 106 757,37 (сто шість тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень 37 копійок).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05.07.2024 року вих. №7964-6666/Т-04/8-1700/24 позивача ОСОБА_1 повідомлено про те, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/11660/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_3 нараховано суму за період з 01.04.2019 року по 31.05.2022 року в розмірі 213 514,75 грн., яку внесено до Реєстру судових рішень. Відповідач у вказаному листі також вказав, що виплата заборгованості буде здійснена у разі зміни стягувана за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно ухвали суду та при відповідному фінансуванні.

Аналогічну відповідь на своє звернення отримав ОСОБА_2 , що підтверджується оглянутою копією листа ГУ ПФУ в Рівненській області від 28.06.2024 вих. №7697-66689/Т-04/8-1700/24..

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України(стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно доЗакону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК Україниодним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК Українипередбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

За змістом ст. 1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За нормами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК Україниспадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідност. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення»суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»тастатті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннямиЗакону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»тастатті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК Українипроцедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК Україниці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Як встановлено судом, за життя чоловік та батько позивачів ОСОБА_3 оскаржував бездіяльність ГУ ПФУ у Рівненській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі № 460/11660/21, яке ухвалене за життя спадкодавця, зобов`язано ГУ ПФУ у Рівненській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії, однак сума пенсії, що належала ОСОБА_3 залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, тому суд доходить висновку, що позивачі успадкували належну йому суму пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а відтак належним та ефективним способом захисту їхніх прав буде визнання за позивачами права власності на спадкове майно за законом на пенсію, яка на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/11660/21 була нарахована та належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не була ним отримана за життя та зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області виплатити нараховану на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/11660/21 пенсію, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, суд доходить висновку, що поданий ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Посилання відповідача на те, що ГУ ПФУ в Рівненській області є суб`єктом владних повноважень з огляду на положення КАС України, питання щодо правомірності/протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, що набрало законної сили, є процесуальним питанням, яке вирішується в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, не заслуговують на увагу, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивачів.

Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно дост. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про стягнення коштів, задовольнити. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 106 757 (сто шість тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 37 копійок в порядку спадкування належну померлому ОСОБА_3 суму нарахованої, але не виплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі №460/11660/21. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_2 106 757 (сто шість тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 37 копійок в порядку спадкування належну померлому ОСОБА_3 суму нарахованої, але не виплаченої пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі №460/11660/21. Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 . Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 . Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул. Олександра Борисенка, 7, . Повний текст рішення виготовлено 27.11.2024

Суддя О.В.Панас