Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

секретар судового засідання Іщук А. А.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В :

1. Стислий виклад позиції сторін

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько по батьковій лінії ОСОБА_4 , який був громадянином російської федерації та мав посвідку на постійне місце проживання. В померлого дядька, крім батька заявника ОСОБА_4 , був ще один брат ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_1 та її дядько ОСОБА_5 також померли.

ОСОБА_4 за час свого життя заповіту не залишив, позивач вказувала, що вона єдиний спадкоємець за законом. Брат позивачки ОСОБА_3 написав заяву про те, що на спадщину не претендує. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви 09.02.2023.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкова майно, а саме: земельна ділянка площею 2,1976га, з кадастровим номером :01:004:0061, та житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви позивачки щодо оформлення права власності на спадкове майно, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як підставу цього нотаріус зазначив, що у зв`язку з тим, що спадкодавець був громадянином російської федерації, то для встановлення кола спадкоємців та наявності посвідчених заповітів застосовується Конвенція про правову допомогу від 10.11.1994, де відповідно до вказаної Конвенції нотаріус готує відповідний запит до компетентних органів Договірної Сторони. Верховною Радою України 01.12.2022 прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції», а саме зупинення дії у відносинах з російською федерацією. Нотаріус зазначив, що оскільки на теперішній час неможливо встановити коло спадкоємців, то це питання повинно вирішуватись у судовому порядку.

На підставі наведеного позивач просила визнати за нею право власності, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 54,8 м. кв., житловою площею 20,5м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 2,1976 га з кадастровим номером :01:004:006, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та її представник у судовому засідання заяву підтримали з викладених у ній підстав, просили задовольнити.

Представник відповідача Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області у судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

2. Процесуальні дії у справі

27.05.2024 відкрито провадження у справі.

09.08.2024 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Позивачка ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 12.01.2011 Виконавчим комітетом Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області.

Батько позивачки ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 02.12.1969 Маньковецьким с/б ЗАГС Барського району.

Батько позивачки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Маньківці, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 15.04.2008 виконавчим комітетом Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області, актовий запис № ІІ.

Рідний дядько позивачки (тобто рідний брат батька позивачки) ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 19.05.1967 Маньковецьким с/б ЗАГС Барського району Вінницької області.

Рідний дядько позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Бар, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 09.02.2008 виконавчим комітетом Маньковецької сільської ради Барського району Вінницької області, актовий запис № 4.

Рідний дядько позивачки (тобто рідний брат батька позивачки) ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 26.02.1962 Маньковецьким бюро ЗАГС Барського району Вінницької області,

Згідно з даними посвідки на постійне проживання № НОМЕР_7 , виданої 04.11.2019, орган, що видав 0503, строк дії до 01.11.2029, ОСОБА_4 був громадянином російської федерації .

За даними довідки про реєстрацію місця проживання особи від 24.01.2022, ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Маньківці, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим 21.03.2023 виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис № 26, а також довідкою виконавчого комітету Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 26 від 21.03.2023.

Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, 09.08.2023 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , номер у спадковому реєстрі: 71063537.

Після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини звернулася племінниця ОСОБА_1

ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4

12.10.2023 державний нотаріус Барської державної нотаріальної контори Вінницької області Шишман В. О. видав постанову, якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно громадянина російської федерації ОСОБА_4 . У постанові нотаріус вказав, що оскільки спадкодавець був громадянином російської федерації, то для встановлення кола спадкоємців та наявності посвідчених заповітів від його імені, застосовується Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Верховною Радою України 10.11.1994 року, відповідно зазначеної Конвенції, для отримання необхідних документів нотаріус готує відповідний запит до компетентних органів Договірної Сторони. Верховною Радою України 1 грудня 2022 року прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», а саме зупинення дії у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь. На теперішній час, у зв?язку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців та чи було посвідчено спадкодавцем (громадянином російської федерації ОСОБА_4 ) заповітів, що в свою чергу унеможливлює встановлення останньої волі спадкодавця, це питання повинно вирішуватися у судовому порядку.

Померлому ОСОБА_4 за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,1976 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:004:0061, що розташована: Вінницька область, Барський район, Маньковецька сільська рада; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 54,8 м. кв., житловою площею 20,5м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу від 18.09.2001Ю посвідчений приватним нотаріусом Любарською Л. С., державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 769177, який видано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстр №1-104 від 16.01.2009 ВМВ №630857.

4. Оцінка суду та застосовані судом норми права

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява мотивована тим, що нотаріус відмовив у реєстрації права власності на спадкове майно, оскільки неможливо встановити коло спадкоємців і наявність заповітів на території російської федерації після смерті ОСОБА_4 , який був громадянином російської федерації, у зв`язку із припиненням дії міжнародної конвенції.

Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частинами 1-2 статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Згідно з частиною 2 статі 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з частиною 1 статті 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Спадкова справа була заведена у вересні 2023 року, тобто після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а 24.02.2023 на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ було опубліковано заяву МЗС України щодо розриву дипломатичних відносин з російською федерацією.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від № 164 від 28 лютого 2022 р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» обмеження щодо заборони вчинення нотаріальних дій за зверненням особи, пов`язаної з державою-агресором, не поширюються на нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з підпунктом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або Російської Федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.

Отже, наразі не заборонена видача свідоцтв про право на спадщину громадянам рф і мораторій не поширюється на набуття ними права власності на об`єкти нерухомості на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.

Водночас, згідно із Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23.12.2022, зупинено у відносинах з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах.

Отже, нотаріус правомірно відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із об`єктивною неможливістю встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 і наявність заповітів, укладених на території російської федерації.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Однак всупереч своєму обов`язку доказування позивачка не надала суду доказів щодо відсутності інших спадкоємців померлого ОСОБА_4 , крім неї та її рідного брата ОСОБА_3 , та щодо відсутності укладених на території російської федерації заповітів, жодних клопотань, спрямованих на встановлення кола спадкоємців, суду не подала.

Суд зауважує, що главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Однак наявні у цій справі перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку мають об`єктивний характер і пов`язані не з неправомірними діями нотаріуса, а із розривом дипломатичних відносин і припиненням співпраці у правових питаннях із російською федерацією у зв`язку із збройною агресією останньої проти України. Ці перешкоди мають бути подолані шляхом реалізації своїх повноважень законодавчою і виконавчою владою, а не шляхом присудження судом спадкового майна спадкоємцю в обхід встановленої законодавством процедури без врахування прав потенційних спадкоємців, щодо яких не доведено у суді, що вони відсутні.

Отже, без з`ясування дійсного кола спадкоємців померлого визнання права власності на спадкове майно лише за позивачкою є неможливим, оскільки ці обставини підлягають обов`язковому встановленню у спорах про визнання права власності на спадкове майно, інакше може відбутися неправомірне втручання у права власності інших спадкоємців.

Таким чином, позивачкою не доведено підстав для визнання за нею права власності на житловий будинок, який належав ОСОБА_4 .

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:006, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з частиною 2 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (частина 4 статті 81 Земельного кодексу України в актуальній редакції, була також чинною у такій же редакції на момент видачі ОСОБА_4 державного акта про право власності на земельну ділянку 08.07.2010).

Статтею 145 Земельного кодексу України передбачено: якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду (частина 2 статті 145 Земельного кодексу України).

Як встановлено судом, померлий ОСОБА_4 був громадянином російської федерації, тому протягом року був зобов`язаний відчужити земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:006, і мав реальну можливість відчужити земельну ділянку після скасування мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення з 01.07.2021.

Отже, померлий ОСОБА_4 утримував за собою право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:006 неправомірно і така земельна ділянка підлягала конфіскації, тому судом не може бути прийнято рішення про визнання права власності на земельну ділянку, яка підлягала обов`язковому відчуженню, за спадкоємцями померлого, оскільки це порушуватиме засади законного обігу землі, яка є основним національним багатством.

З наведених мотивів у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

5. Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то витрати з оплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Судові витрати позивача залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду, безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25.10.2024.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Северинівська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, ідентифікаційний код 04330421 7, місцезнаходження: вул. Грушевського, 29, с. Северинівка, Жмеринський район Вінницька область.

Суддя Юлія САЛДАН