Справа № 308/7604/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородського міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання арбітражного керуючого Косякевича С.О. про передачу до Господарського суду Закарпатської області цивільної справи за позовною заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка», , адреса: урочище «Кіш-тог», 903-906, с. Холмець, Ужгородський район Закарпатської області,

про розірвання договорів оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» про розірвання договорів оренди землі.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Четвертого червня 2024 року від арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича через систему "Електронний суд" надійшло клопотання, в якому останній просить невідкладно надіслати цивільну справу до Господарського суду Закарпатської області, у зв`язку з тим, що стосовно відповідача у даній справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» цим судом порушено провадження у справі про банкрутство за № 907/776/23.

Дослідивши подане клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (п. 8 ч.1 ст. 20 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Як встановлено судом, провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» про розірвання договорів оренди землі відкрито ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2024 року за № 308/7604/24.

Водночас, 26 вересня 2023 року за заявою ТОВ «ЛІМАГРЕЙН УКРАЇНА» порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» за № 907/776/23. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка» вбачається, що він звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про розірвання договору оренди землі. Позивач є фізичною особою (не ФОП).

Вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки є вимогою немайнового характеру, а також не належить до інших спорів, які визначені в ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, як таких які вирішуються в межах справи про банкрутство.

Жодних відомостей, що на спірній земельній ділянці знаходиться майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка», яке можна вважати активами боржника, що можуть бути направлен на погашення грошових вимог кредиторів боржника, матеріали справи не містять, а рішення у даній справі не впливає на обсяг ліквідаційної маси ТОВ «Шарлоточка».

Позовні вимоги до відповідача є немайновими, а спір не стосується питання щодо формування активу боржника, а тому не є пов`язаним із здійсненням провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарлоточка», а отже підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17 (Провадження № 14-178цс19).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволені поданої заяви.

Разом з цим, беручи до увагу, що рішення суду у цій справі може вплинути на права та обов`язки арбітражного керуючого щодо відповідача, суд дійшов висновку про залучення арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олександровича до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст.ст.4, 19, 50, 52, 53 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання відмовити.

2. Залучити арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 03148, Україна, Київ, Київ, вул. Жмеринська, 22) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,

Ухвала набирає законної з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати сторонам та третій особі.

Суддя Н.І. Зарева