ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5603/24 Справа № 243/8318/18 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Кривий Ріг

справа № 243/8318/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2018 року, яке ухвалено суддею Проніним С.Г. у місті Слов`янську Донецької області, та повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 21 лютого 2008 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 718928, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 115 555 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.00 % на рік з кінцевим терміном повернення 20 лютого 2014 року.

Зазначив, що свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

Натомість відповідач свої обов`язки за вказаним договором не виконав і станом на 18 квітня 2018 року сума його заборгованості за кредитним договором становить 474 566 грн 01 коп, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 91 534 грн 13 коп, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 116 711 грн 09 коп, пені у сумі 37 321 грн 03 коп, інфляційного збільшення заборгованості у сумі 199 833 грн 17 коп та трьох відсотків річних від суми заборгованості у сумі 29 166 грн 59 коп.

В зв`язку з викладеним позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 474 566 грн 01 коп, а також судовий збір у сумі 7 118 грн 49 коп.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором № 718928 від 21 лютого 2008 року, яка станом на 18 квітня 2018 року становить 474 566 гривень 01 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 91 534 гривні 13 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 116 711 гривень 09 копійки, пені у розмірі 37 321 гривня 03 копійки, інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості у розмірі 199 833 гривень 17 копійок та трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 29 166 гривень 59 копійок, а також судовий збір у сумі 7 118 гривень 49 копійок.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи, чим було порушено право відповідача на захист своїх інтересів в суді.

Апелянт наполягає на тому, що в матеріалах справи відсутні докази відкриття Банком кредитного рахунку ОСОБА_1 та зарахування на нього кредитних коштів.

Відсутні докази виконання кредитного договору платіжного доручення ОСОБА_1 про оплату Банком коштів на рахунок продавця автомобіля Samand LX, з відміткою про виконання платіжного доручення.

Відсутні документи, наявність яких є умовою надання кредиту - договорів застави й страхування автомобіля, для купівлі якого надавався кредит, тому за відсутності доказів надання кредиту, стягнення суми заборгованості за кредитним договром є безпідставним,

Крім того вказує, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі, оскільки у 2009 році мала місце заміна сторони в зобов`язанні на ОСОБА_3 .

Апелянт просить суд апеляційної інстанції витребувати у позивача оригінал кредитного договору № 718923 від 21 лютого 2008 року та оригінали касових документів за період з 2008-2018 роки, які видавались банком у зв`язку з виконанням кредитного договору № 718923 від 21 лютого 2008 року, які необхідні для законного та правильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Нагула О.О. підтримав клопотання про витребування доказів.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» - Снайко Г.О. заперечувала проти задоволення клопотання відповідача про витребування доказів у справі.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою (ч. 1 ст. 368 ЦПК України).

Отже, питання про витребування доказів розглядається судом апеляційної інстанції у порядку, визначеному ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу, згідно частини другої якої, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про витребування доказів подане до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою, тобто в межах строків, визначених статтею 83 ЦПК України.

Спір між сторонами виник з приводу стягнення заборгованості за Кредитним договором № 718928 від 21 лютого 2008 року, укладеним між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , а саме: стягнення заборгованості в загальному розмірі 474 566 грн 01 коп, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 91 534 грн 13 коп, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 116 711 грн 09 коп, пені у сумі 37 321 грн 03 коп, інфляційного збільшення заборгованості у сумі 199 833 грн 17 коп та трьох відсотків річних від суми заборгованості у сумі 29 166 грн 59 коп.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 заперечує факт наявнсоті у нього заборгованості перед ПАТ «Державний ощадний банк України», а оригінали, або ж їх копії, касових документів за період з 2008-2018 роки, які видавались банком у зв`язку з виконанням кредитного договору № 718923 від 21 лютого 2008 року в матеріалах справи відсутні, колегія суддів дійшла висновку про зобов`язання ПАТ «Державний ощадний банк України» надати оригінали, або ж їх копії, касових документів за період з 2008-2018 роки, які видавались банком у зв`язку з виконанням кредитного договору № 718923 від 21 лютого 2008 року, та виписку з особового рахунку клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором № 718923 від 21 лютого 2008 року, за період з 21 лютого 2008 року по 20 лютого 2014 року включно.

Разом з тим, клопотання про витребування доказів в іншій частині задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи наявна завірена копія кредитного договору № 718923 від 21 лютого 2008 року, відповідач по справі не оспорює факту його підписання, отже предметом позовних вимог є виключно стягнення заборгованості за кредитним договром, а відповідачем оспорюється лише факт надання йому кредитних коштів.

Керуючись ст.ст. 84, 365, 368 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надати на адресу Дніпровського апеляційного суду (м.Кривий Ріг, пр. Героїв-підпільників, 31) у строк до 01 серпня 2024 року оригінали, або ж їх копії, касових документів за період з 2008-2018 роки, які видавались банком у зв`язку з виконанням кредитного договору № 718923 від 21 лютого 2008 року, та виписку з особового рахунку клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором № 718923 від 21 лютого 2008 року, за період з 21 лютого 2008 року по 20 лютого 2014 року включно.

Попередити Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про його обов`язок надання доказів, витребуваних судом, та, у разі неможливості подати зазначені докази, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Попередити Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про можливість застосування відносно нього заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: