Справа № 301/1605/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Кинів Д.Л., за участі представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним ОСОБА_1 - адвоката Римик Віти Михайлівни, представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_2 - адвоката Мешко Віри Михайлівни розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Римик В.М. до відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мешко Віра Михайлівна де, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Білківської сільської ради як Орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей та зустрічну позовну заяву відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мешко Віра Михайлівна до позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Римик Віта Михайлівна, де третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Білківської сільської ради як Орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Римик В.М. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мешко В.М. де, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Білківської сільської ради як Орган опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей посилаючись на те, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, зареєстрований 21.05.2016 року виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради за актовим записом № 06.

У шлюбі мають малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких є відповідач.

Сини зареєстровані та проживають в будинку АДРЕСА_1 .

Сімейне життя у сторін не склалося, як стверджує позивач ОСОБА_1 , по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя. Позивач та відповідач з 1 лютого 2023 року не проживають разом. Відповідач забрав свої речі та дітей й переїхав до своїх батьків в буд. АДРЕСА_1 . сторони припинили вести спільно господарство, бюджет, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, відповідач не підтримує шлюбних відносин, шлюб існує формально, оскільки кожен з них живе своїм особисти життям, позивач вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими. В зв`язку з чим просить шлюб зареєстрований 21.05.2016 року виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради за актовим записом № 06 розірвати.

Також, позивач зазначила, що в сім`ї часто виникали та продовжують виникати непорозуміння, сварки, оскільки відповідач не бажає прислухатися до неї і залишати дітей з нею. Від цього їхні спільні діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 страждають, оскільки тривалий час сторони не можуть дійти взаємної згоди щодо місця проживання спільних дітей, 1 лютого 2023 року відповідач забрав свої речі і переїхав проживати до батьківського будинку в АДРЕСА_1 де проживає з дітьми до теперішнього часу. Деякий час він приводив дітей до позивачки, але надалі заборонив їх бачити.

Позивач зазначила, що вона виїжджає на заробітки за кордон, є матеріально забезпеченою, факт проживання дітей з батьком стверджується витягами з реєстру територіальної громади від 04.06.2024р., згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають в АДРЕСА_1 . Однак позивач бажає щоб діти жили разом з нею.

Зазначила, що зможе забезпечити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.

На підставі наведеного, просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 21.05.2016р. виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради за актовим записом №12 та визначити місце проживання малолітнім дітям: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_2 .

В свою чергу, відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мешко Віра Михайлівна було подано зустрічну позовну заяву до позивача за первісним позовом, ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Римик В.М., де третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Білківської сільської ради як Орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей, свої позовні вимоги мотивує тим, що Іршавським районним судом прийнято до провадження позов ОСОБА_1 до нього про розлучення. Як йому стало відомо, останньою було збільшено позовні вимоги та подано позов про розлучення й визначення місця проживання дітей разом з нею.

Між ним ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено шлюб, зареєстрований 21.05.2016р. виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради, актовиий записом №06.

Під час спільного проживання у них народилися сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У сторін часто виникали та продовжують виникати непорозуміння, сварки, оскільки ОСОБА_1 не бажає приділяти увагу дітям. Від цього ОСОБА_5 та ОСОБА_6 страждають. Тривалий час не можуть дійти взаємної згоди щодо місця проживання спільних дітей.

З 1 лютого 2023 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 забрав свої і дитячі речі і переїхав проживати з синами до своїх батьків в АДРЕСА_1 , де проживає з дітьми до теперішнього часу. До синів відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 взагалі не приходить.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 з проханням вирішити місце проживання дітей мирним шляхом, на думку ОСОБА_2 проживання дітей з матір`ю суперечить їх інтересам.

Також, як вбачається з наданих доказів, ОСОБА_2 займається самостійно вихованням та утриманням малолітніх синів. Працює верстатником ТзОВ «Клен» та отримую постійні доходи, що стверджується Довідкою про доходи, виданою ТзОВ «Клен» від 07.06.2024. Характеризується з позитивної сторони про що свідчать: характеристика ТзОВ «КЛЕН» та характеристика, видана виконавчим комітетом Білківської сільської ради.

На підставі чого ОСОБА_2 просить про визначення місця проживання малолітнім дітям: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , та залишивши малолітніх на його самостійному вихованні та утриманні.

Позивач за первісним позовом вона ж відповідач за зустрічним ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, натомість її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала, в частині розірвання шлюбу, щодо визначення місця проживання дітей, не заперечила, стосовно визначення їх місця проживання з батьком оскільки її клієнт ОСОБА_1 наразі перебуває за кордоном, що унеможливлює здійснювати догляд за її малолітніми дітьми. На підтвердження чого долучила копії паспорту та заяву яка підписана ОСОБА_1 та з якої вбачається, що остання не заперечує проти визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком ОСОБА_2 .

Відповідач за первісним позовом, він же позивач за зустрічним ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, натомість його представник ОСОБА_8 в судовому засіданні зустрічний позов підтримала в повному обсязі просила такий задовольнити, стосовно основного позову то такий визнала частково в частині розірвання шлюбу, в задоволенні решти позовних вимог по первісному позову просила відмовити.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Білківської сільської ради як Органу опіки та піклування в підготовче судове засідання не з`явився подав суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутності їхнього представника.

Заслухваши учасників справи та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши докази, що були надані сторонами, суд дійшов до наступних висновків.

В підготовчому судовому засіданні належними доказами встановлено, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, зареєстрований 21.05.2016 року виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради за актовим записом № 06.(а.с.4)

У шлюбі сторони мають малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких є відповідач.

Сини зареєстровані та проживають в будинку АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя. Позивач за первісним позовом та відповідач за первісним позовом з весни 2023 року не проживають разом. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 забрав свої і дітей речі та переїхав разом з дітьми до своїх батьків в буд. АДРЕСА_1 , сторони припинили вести спільно господарство та бюджет, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги, відповідач не підтримує шлюбних відносин, шлюб існує формально, оскільки кожен з них живе своїм особистим життям, позивач вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими. В зв`язку з чим просить шлюб зареєстрований 21.05.2016 року виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради за актовим записом № 06 розірвати.

Також, суд встановив, що в сім`ї часто виникали та продовжують виникати непорозуміння, сварки, оскільки відповідач не бажає прислухатися до позивачки ОСОБА_1 і залишати дітей з нею. Від цього їхні спільні діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 страждають, оскільки тривалий час сторони не можуть дійти взаємної згоди щодо місця проживання спільних дітей, весни 2023 року відповідач забрав свої і дитячі речі і переїхав проживати до батьківського будинку в АДРЕСА_1 де проживає з дітьми до теперішнього часу. Деякий час ОСОБА_2 приводив дітей до позивачки, але надалі заборонив їх бачити. Також, судом було встановлено, що посилання ОСОБА_1 про можливість матеріального забезпечення малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїх підтверджень не знайшли.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу за первіним позов підлягає до задовлення, оскільки на думку суду причини, які спонукали позивача настоювати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для розірвання шлюбу, а подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, також в Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Встановивши право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Стосовно вимоги про визначення місця проживання дітей, суд прийшов до висновку, що така до задоволення не підлягає, оскільки, позивачем не надано достатніх та допустимих доказів для можливості суду дійти до висновку, щодо задоволення позовної вимоги про визначення проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з позивачкою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації якої: АДРЕСА_2 . Відповідно до ч.ч.5, 6ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мешко Віра Михайлівна до ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Римик В.М., де третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Білківської сільської ради як Орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей, сто такий підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що під час спільного проживання у сторін народилися сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З весни 2023 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 забрав свої і дитячі речі і переїхав проживати з синами до своїх батьків в АДРЕСА_1 , де проживає та займається самостійно вихованням та утриманням малолітніх синів.

ОСОБА_2 працює верстатником ТзОВ «Клен» та отримує постійні доходи, що стверджується Довідкою про доходи, виданою ТзОВ «Клен» від 07.06.2024 року (а.с. 14) Характеризується з позитивної сторони про що свідчать: характеристика ТзОВ «КЛЕН» та характеристика, видана виконавчим комітетом Білківської сільської ради.(а.с. 37-38)

Факт проживання дітей з батьком також стверджується показами свідків, що були опитані в підготовчому судовому засіданні: ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_10 , мешканки АДРЕСА_1 .

Так, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю відповідача за первісним позовом в той же час позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Наскільки їй відомо, через непорозуміння та постійні сварки між сторонами її син ОСОБА_2 почав проживати разом з дітьми окремо від ОСОБА_1 , а саме в її будинку, за адресою АДРЕСА_1 , за час перебування її сина разом з дітьми в неї, а саме з весни 2023 року, ОСОБА_1 до дітей ні разу не навідалася, оскільки виїхала за кордон до Чехії, дітей матеріально не забезпечує ніяким чином не допомагає та не спілкується з ними.

Водночас, свідок ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідача за первісним позовом в той же час позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , з весни 2023 року він проживає по сусідству в будинку своєї матері разом з малолітніми дітьми, його дружину вона ніколи не бачила, її місце перебування їй не відоме, діти про матір не згадують.

Також, згідно з характеристикою ОСОБА_3 учня 1 класу, КЗ Іршавський ліцей №1 Іршавської міської ради Закарпатської області, саме батько ОСОБА_2 , приділяє належну увагу вихованню сина, підтримує зв`язок із навчальним закладом та активно спілкується з класним керівником.Постійно цікавиться здобутками свого сина й відвідує батьківські збори, щодня вчасно приводить до ліцею та забирає з нього.

Факт проживання дітей з батьком також підтверджується актом обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_2 . В будинку наявні всі умови для проживання дітей, батько приділяє належну увагу їх вихованню.

Дослідивши долучені докази до матеріалів справи, а саме акт обстеження умов проживання за адресою місця проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2 та копій закордонного паспорту суд прийшов до висновку, що позивач за первісним позовом водночас відповідач за зустрічним ОСОБА_1 на території України не проживає.

Також, ухвалою суду від 27 червня 2024 року було витребувано з органу опіки та піклування Білківської сільської ради в Хустському районі Закарпатської області висновок про доцільність визначення місця проживання дітей разом з батьком ОСОБА_2 та щодо утримання та самостійного виховання дітей батьком. На виконання вищевказаної ухвали представником ССД Білківської сільської ради було надіслано лист, в якому останній зазначив, що в ході спілкування в телефонній розмові з ОСОБА_1 , з`ясовано, що вона не проживає із синами. ОСОБА_1 виїхала до Чеської Республіки. Мати дітей, вважає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мають особисту прихильність до батька, який самостійно займається їх вихованням га утриманням, надала на елеклронну адресу служби у справах дітей Білківської сільської ради письмову згоду щодо проживання малолітніх разом з батьком ОСОБА_2 , 1991 р.н., мешканцем АДРЕСА_1 .

Визначення місце проживання, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком в повній мірі буде відповідати інтересам дітей.

Отже, оцінивши надані докази та показання свідків, на думку суду вимога ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнім дітям: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , та залишивши малолітніх на його самостійному вихованні та утриманні підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до п.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч.2, 7-9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі -СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтями 141,150,153,155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які наділяли б будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 716/591/19.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 суд дійшов висновку, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте, найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням пріоритетності прав та інтересів дітей, а не стосунків батьків, виконання сторонами своїх батьківських обов`язків, віку дітей, їх прихильності до кожного з батьків, можливості батьків щодо створення найкращих умов для виховання, суд, за встановлених обставин, вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , та залишивши малолітніх на його самостійному вихованні та утриманні.

Керуючись ст.ст .4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.105, 110, 112, 141СК України суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Римик Віта Михайлівна до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мешко Віра Михайлівна де, третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Білківської сільської ради як Орган опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Шлюб, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 21.05.2016 р. виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради за актовим записом № 06 розірвати.

В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мешко Віра Михайлівна до ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Римик Римик Віта Михайлівна, де третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Білківської сільської ради як Орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітнім дітям: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації якого: АДРЕСА_1 , та залишивши малолітніх на його самостійному вихованні та утриманні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: І.А. Даруда