Справа №173/1501/24
Провадження №2/173/667/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого- судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бас Яніна Анатоліївна про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 04.07.2024 року.

16.05.2024 року позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, яка прийнята ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2024 року

04.07.2024 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 04.07.2024 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви про збільшення позовних вимог позивач просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його матір`ю, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу в період з 1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті ОСОБА_2 .

Встановити факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно,а саме: квартиру,яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя його мати, ОСОБА_3 , склала заповіт на його ім`я, посвідчений виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 15.12.2008 року за реєстровим № 381.

13.03.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно після його померлої матері, ОСОБА_3 , але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданим ВАТ ДКПК 24.12.1996 року на ім`я ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , інформаційної довідки КП «Верхньодніпровське БТІ Дніпропетровської обласної ради від 29.01.2023 року за № 2/14 щодо реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , було встановлено, що видати свідоцтво про право власності йому на вищевказану квартиру в цілому немає можливості, в зв`язку з наявністю іншого співвласника на квартиру.

На даний час він є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_3

Померлий ОСОБА_2 є його вітчимом. Він разом з його матір`ю проживав однією сім`єю, як чоловік і жінка ще з 90 років до смерті ОСОБА_2 Квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , і його мати придбали разом, після смерті ОСОБА_2 , його мати спадщину не оформила, так як вважала, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлим.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , окрім його матері, ОСОБА_3 ,. немає. Зазначені обставини і стали підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь -яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бас Я.А., в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача, ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя мати позивача, ОСОБА_3 , склала заповіт на ім`я позивача, посвідчений виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 15.12.2008 року за реєстровим № 381.

13.03.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене вище майно після померлої матері, ОСОБА_3 , але позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданим ВАТ ДКПК 24.12.1996 року на ім`я ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , інформаційної довідки КП «Верхньодніпровське БТІ Дніпропетровської обласної ради від 29.01.2023 року за № 2/14 щодо реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_3 ,. і ОСОБА_2 , було встановлено, що видати свідоцтво про право власності йому на вищевказану квартиру в цілому немає можливості, в зв`язку з наявністю іншого співвласника на квартиру.

Згідно заявлених вимог позивачка просить встановити факт спільного проживання його матері ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , більше п`яти років до відкриття спадщини. Та встановити факт прийняття ОСОБА_3 ,. спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Позивача у поданій позовній заяві посилається на те, що померлий ОСОБА_2 є його вітчимом. ОСОБА_2 разом з його матір`ю проживав однією сім`єю, як чоловік і жінка ще з 90 років до смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається із наданої суду домової книги реєстрації громадян за адресою: АДРЕСА_1 в зазначеній квартирі були зареєстровані ОСОБА_3 .. 01.12.1976 року та ОСОБА_2 ,. 26.02.1976 року

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданим ВАТ ДКПК 24.12.1996 року, судом встановлено, що дане свідоцтво видане ОСОБА_3 та членам її сім`ї ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 3 СК України - Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних обов`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності з обраним заявником способом захисту прав, вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , з 1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті ОСОБА_2 , тобто понад 5-ть років до часу відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 , були зареєстровані за однією адресою, разом отримали у власність квартиру, в якій проживали за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому в свідоцтві про право власності на квартиру зазначається, що остання передається у власність ОСОБА_3 ,.і членові її сім`ї ОСОБА_2 .

Щодо вирішення заявлених вимог про встановлення факту прийняття ОСОБА_3 ,. спадщини після смерті ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На день смерті ОСОБА_2 ,. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та був знятий із реєстрації за даною адресою: 29.07.2017 року в зв`язку зі смертю.

ОСОБА_3 , проживала у вищезазначеній квартирі на день смерті ОСОБА_2 , і продовжувала проживати після смерті ОСОБА_2 , та була знята з реєстрації 13.06.2023 року в зв`язку зі смертю.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України - У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом ухвалюється рішення про встановлення факту проживання ОСОБА_3 , із ОСОБА_2 , однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу більше п`яти років, таким чином ОСОБА_4 , є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , четвертої черги.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 , проживала на день смерті та продовжила проживати в квартирі за адресою : АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , і проживала там аж до дня свої смерті. Таким чином ОСОБА_3 , фактично прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , на належну йому частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки заяви про відмову від спадщини не подавала, а інші спадкоємці ОСОБА_2 , не завертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після його смерті.

Тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Встановлення факту спільного проживання та факту прийняття спадщини потрібно заявникові для оформлення спадщини, тобто має наслідком виникнення спадкових правовідносин

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що покійна ОСОБА_3 , набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на частину даної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.1996 року, виданого ВАТ ДКПК., і право власності на іншу частину зазначеної квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом четвертої черги

Відповідно за життя у покійної ОСОБА_3 , виникло право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в цілому.

Таким чином зазначена вище квартира відноситься до спадкового майна, що залишилась після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_3 ,, крім того ОСОБА_3 , за життя склала заповіт, яким все належне їй на праві власності майно і все те, на що вона матиме право на день смерті заповіла ОСОБА_1 . Таким чином позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 , за заповітом.

Згідно матеріалів спадкової справи № 70/2023, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся лише позивач. Інші спадкоємці за законом, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Крім того позивачеві видане свідоцтво про право на спадщину на інше майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , якому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем - позивачем, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2 422 грн. 40 коп., покласти на ОСОБА_1 , оскільки судом не встановлено вину відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бас Яніна Анатоліївна про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу в період з 1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті ОСОБА_2 .

Встановити факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після померлої матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 2 422 грн. 40 коп., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.07.2024 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлено до ЄДРСР: 02.08.2024 року

Дата набрання законної сили: 06.08.2024 року