КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державного агентства резерву України на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Саламон О.Б.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства резерву України, Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказує, що у період з 22 вересня 2022 року по 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Державним агентством резерву України на підставі контракту №6/22 від 22 вересня 2022 року, яким призначено позивача на посаду генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України строком не більше 12 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану, запровадженого на території України, або до дня призначення переможця конкурсного відбору, відповідно до порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777.

Вказує, що позивача призначено на посаду генерального директора за погодженням з Головою Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області.

07 грудня 2023 року т.в.о. голови Державного агентства резерву України Бабаком Д.А. винесено наказ №273-к про звільнення позивача та припинення дії контракту, укладеного між Державним агентством резерву України, як органом управління майном, та ОСОБА_1 , як керівником Державної організації "Комбінат "Дніпро" Державного агентства резерву України, від 22 вересня 2022 року №6/22 відповідно до пункту 6 статті 40 КЗпП України.

Уважає звільнення незаконним.

Вказує, що частиною 2 статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Однак всупереч нормам законодавства відповідач не запропонував іншої роботи.

Окрім того, згідно Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 818, звільнення з посади керівника підприємства має бути погоджене з Головою районної військової адміністрації, однак відповідач не надав пропозиції до районної військової адміністрації щодо звільнення позивача з посади генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» та не отримав погодження.

Відтак, позивач уважає звільнення незаконним, таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Мотивуючи наведеним, просить суд визнати неправомірним та скасувати наказ Державного агентства резерву України від 07 грудня 2023 року №273-к про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Державної організації "Комбінат "Дніпро" та припинення дії Контракту №6/22 від 22 вересня 2022 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора Державної організації "Комбінат "Дніпро" з 07 грудня 2023 року.

Стягнути з Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано наказ Державного агентства резерву України від 07 грудня 2023 року № 273-к про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» та припинення дії контракту № 6/22 від 22 вересня 2022 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора Державної організації «Комбінат Дніпро» Державного агентства резерву України з 08 грудня 2023 року.

Стягнуто з Державної організації «Комбінат Дніпро» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 грудня 2023 року по 20 березня 2024 року включно у розмірі 27 206,10 грн без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів.

Стягнуто з Державної організації «Комбінат Дніпро» Державного агентства резерву України на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Стягнуто з Державного агентства резерву України на користь держави судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді генерального директора Державної організації «Комбінат Дніпро» Державного агентства резерву України допущено до негайному виконанню.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Державним агентством резерву України подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні обставинам справи.

Вказує, що у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебувала справа №761/19202/22.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року у справі №761/19202/22 частково задоволено позов ОСОБА_2 до Державного агентства резерву України, Державної організації «Комбінат «Дніпро», тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казаської Лідії Валентинівни про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнано неправомірним та скасовано наказ тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казаської Лідії Валентинівни від 16 серпня 2022 року № 65-к про звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України з 17 серпня 2022 року

Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України.

У зв`язку із виконанням вказаного рішення Держрезервом на підставі статті 40 КЗпП винесено наказ про звільнення позивача.

Таким чином, позивача звільнено з посади генерального директора ДО "Комбінат "Дніпро" у зв`язку із поновленням працівника ( ОСОБА_2 ), який раніше виконував цю роботу, з огляду на негайне виконання судового рішення.

Вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про недотримання Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 818.

Вказує, що процедура погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих держадміністрацій призначення на посаду та звільнення з посади керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Порядком погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 818.

Звертає увагу, що аналіз абзацу 2 пункту 6 вказаного порядку дозволяє зробити висновок про мовчазну згоду Уряду у відповідних правовідносинах.

Судом першої інстанції залишено поза увагою факт направлення листа Держрезерву, відсутність будь-яких повідомлень та/або заперечень Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, відтак наявність мовчазної згоди останньої щодо звільнення позивача.

Посилається на формалізм під час розгляду справи, оскільки відсутність заперечень Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області (як станом на час прийняття рішення, так і під час розгляду справи і на теперішній час) в будь-якому випадку не вплинуло та не впливає на прийняте оскаржуване рішення, його законність та правомірність дій Держрезерву, і не може свідчити про порушення прав позивача.

Посилається на невмотивованість оскаржуваного рішення, оскільки таке не містить наданої оцінки та обґрунтованого відхилення доказів, наданих відповідачем.

Звертає увагу, що в силу наданих повноважень Держрезерв обмежений повноваженнями щодо призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій.

Повноваження Держрезерву визначені Положенням, Статутом ДО «Комбінат Дніпро», скаржник при виконанні частини 2 статті 40 КЗпП України обмежений щодо пропозиції виключно вакантної посади лише керівника. Інакше Держрезерв діятиме поза межами, не на підставі та не в спосіб, установлений законодавством, порушуючи встановлений правовий порядок, що матиме своїм наслідком скасування відповідних рішень та встановлену законодавством відповідальність.

Посилається на вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог, оскільки позивачем не заявлялась вимога про визнання бездіяльності Держрезерву протиправною.

В частині ухвалення позовних вимог про стягнення середнього заробітку вказує, що Держрезерв не є належним відповідачем. Звертає увагу, що стягнувши з відповідачів на користь позивача середній заробіток, суд першої інстанції не зазначив, в якій частині рішення стосується кожного з відповідачів.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах №757/42262/15-ц від 22 лютого 2017 року, №320/1510/20, №640/6452/19,

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року у справі №754/18204/23 скасувати, ухвалити нову судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

27 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву вказує, що позивач умисно заперечує дотримання Держрезервом Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та Порядку №818, ураховуючи те, що позивача звільнено 07 грудня 2023 року, а лист, на який посилається відповідач, датовано 08 грудня 2023 року.

Зазначає, що Черкаська РДА не отримувала пропозицій про звільнення з посади позивача, а була по факту проінформована про звільнення.

Посилається на те, що заявляючи про порушення переважного права переведення на іншу роботу, відповідач намагається ввести суд в оману. В позові відсутні посилання на статтю 42 Кодексу законів про працю України стосовно переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Зазначає, що інформації про відсутність вакантних посад керівника позивача не було повідомлено жодним чином, жодних пропозицій від Органу управління майном позивачу не надходило, що свідчить про невиконання відповідачем вимог статті 40 КЗпП України.

Зазначає, що орган управління не сприяв позивачу у збереженні роботи та порушив низку Законів та підзаконних актів.

Мотивуючи наведеним, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні Михайлець О.В. , який діє в інтересах Державного агентства резерву України, та представник ДО "Комбінат Дніпро" - Дем`яненко Л.В. апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її необґрунтованість. Просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема, в пункті 6 статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідач задля дотримання як інтересів позивача у захисті його трудових прав, так і законодавчих вимог, мав вжити заходи, направлені на можливість переведення позивача, за його згодою, на іншу роботу на наявні вільні посади на підприємстві, які він може займати з урахуванням його кваліфікації, освіти, досвіду.

Також суд вказав, що відповідачем Держрезервом не було дотримано Закону України "Про місцеві державні адміністрації " та Порядку № 818, оскільки позивача було звільнено з посади 07 грудня 2023 року, а лист до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області направлено лише 08 грудня 2023 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що 22 вересня 2022 року між Державним агентством резерву України та ОСОБА_1 укладено контракт №6/22, за умовами якого ОСОБА_1 , призначається на посаду генерального директора Державної організації "Комбінат "Дніпро" Державного агентства резерву України з 22 вересня 2022 року на строк не більше 12 місяців з дня припинення або скасування воєнного стану, запровадженого на території України відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, або до дня призначення переможця конкурсного відбору відповідно до Порядку проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року №777 (том 1 а.с. 6-14).

Наказом №81-к від 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 призначено на посаду генерального директора Державної організації "Комбінат "Дніпро" Державного агентства резерву України на умовах укладеного контракту (том 1 а.с. 72).

Наказом №273-к від 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади та припинено дію контракту, укладеного між Державним агентством резерву України, як органом управління майном, та ОСОБА_1 , як керівником Державної організації "Комбінат "Дніпро" Державного агентства резерву України від 22 вересня 2022 року №6/22 на підставі пункту 6 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Із змісту оскаржуваного наказу убачається, що підставою звільнення позивача є, зокрема, наказ Держрезерву від 07 грудня 2023 року №272-к "Про поновлення на посаді ОСОБА_2 " (том 1 а.с. 15, 73).

Відповідно до даних довідки №887 від 18 грудня 2023 року середньоденна заробітна плата позивача складає 367,65 гривень (том 1 а.с. 16).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року у справі №761/19202/22 частково задоволено позов ОСОБА_2 до Державного агентства резерву України, Державної організації «Комбінат «Дніпро», тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казаської Лідії Валентинівни, про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнано неправомірним та скасовано наказ тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казаської Л.В. від 16 серпня 2022 року № 65-к про звільнення ОСОБА_2 з посади генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України. Поновлено ОСОБА_2 на посаді генерального директора Державної організації «Комбінат «Дніпро» Державного агентства резерву України з 17 серпня 2022 року. Стягнуто з Державної організації «Комбінат «Дніпро» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 серпня 2022 року по 30 жовтня 2023 року включно в сумі 430 114,06 грн без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів. Стягнуто з Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. В решті вимог позов залишено без задоволення (том 1 а.с. 74-76).

Постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2024 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року залишено без змін.

Наказом №272-к від 07 грудня 2023 року "Про поновлення на посаді ОСОБА_2 " скасовано наказ Державного агентства резерву України від 16 серпня 2022 року №65-к "Про звільнення ОСОБА_2 ". Поновлено ОСОБА_2 на посаді генерального директора державної організації "Комбінат "Дніпро" Державного агентства резерву України 18 серпня 2022 року (том 1 а.с. 54).

Листом від 8 грудня 2023 року т.в.о. Голови Державного агентства резерву України повідомило Голову Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області про звільнення ОСОБА_1 відповідно пункту 6 статті 40 КЗпП України та на підставі наказу Держрезерву від 07.12.2023 №272-к «Про поновлення на посаді ОСОБА_2 » з посиланням на Порядок погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818 (том 1 а.с. 63).

Відповідно до даних довідки, виданої Державним агентством резерву України, убачається, що за параметрами пошуку в Автоматизованій системі діловодства "ДОК ПРОФ 3.0" відповідь від Черкаського районної державної адміністрації на лист Держрезерву від 08 грудня 2023 року №2999/0/4-23 про звільнення ОСОБА_1 , генерального директора Державної організації "Комбінат "Дніпро", не знайдена (том 1 а.с. 79).

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Державної організації "Комбінат "Дніпро" Державного агентства резерву України, затвердженого наказом Державного агентства резерву України від 12 березня 2021 року №59, Державна організація "Комбінат "Дніпро" Державного агентства резерву України - це державна організація, заснована на державній власності, що належить до сфери управління Державного агентства резерву України, і діє відповідно до Положення про Державне агентство резерву України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №517.

Організація є юридичною особою з дня її державної реєстрації (пункт 4.1 Статуту).

Згідно пункту 7.1 Управління Організацією здійснює її керівник - Генеральний директор, або особа, яка виконує його обов`язки.

Наймання керівника Організації здійснюється Уповноваженим органом управління шляхом укладення з ним контракту (пункт 7.2 Статуту).

Згідно пункту 7.3 Керівник Організації самостійно вирішує питання діяльності Організації, за винятком тих, що віднесені цим Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління. За підпунктом 2 пункту 8.1 Статуту до компетенції Уповноваженого органу управління належить призначення та звільнення з посади Керівника організації (том 1 а.с. 65-71).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно частини 1 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і робото0давцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (частина 3 статті 21 КЗпП України).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем, зокрема, у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Отже, звільнення з роботи на підставі пункту 6 частини 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу, допускається у випадку: поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; відсутності можливості перевести працівника на іншу роботу, в тому числі відсутності вакантних посад; відсутності згоди працівника щодо переведення його на іншу роботу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 жовтня 2013 року № 818 (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) (далі - Порядок №818) пропозиція щодо погодження призначення на посаду та звільнення з посади керівника підприємства, яке зареєстроване на території району, - погоджується з головою райдержадміністрації.

Згідно пункту 6 Порядку №818 повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства разом з карткою погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження надсилається керівникові центрального органу виконавчої влади, які додаються до особової справи кандидата на посаду за місцем роботи.

У разі коли протягом 5 днів повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головою місцевої держадміністрації не надіслані, пропозиція вважається погодженою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що підставою звільнення ОСОБА_1 стало виконання відповідачем рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства резерву України, Державної організації «Комбінат «Дніпро», тимчасово виконуючого обов`язки голови Державного агентства резерву України Казаської Лідії Валентинівни, про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно із частиною 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті 40 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем виконано вищезазначені вимоги частини 2 статті 40 КЗпП України.

Посилання відповідача на необхідність виконання судового рішення колегія суддів відхиляє, оскільки таке не звільняє роботодавця від дотримання вимог законодавства та установленої процедури вивільнення.

Висновки суду першої інстанції в цій частині є правильними та доводами апеляційної скарги не спростовані.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що Держрезерв обмежений повноваженнями щодо призначення та звільнення керівників підприємств, установ та організацій, відхиляються апеляційним судом, оскільки згідно підпункту 2 пункту 5 Положення про Державне агентство резерву України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2014 року № 517, Держрезерв з метою організації своєї діяльності, у тому числі, здійснює добір кадрів в апарат Держрезерву та на підприємства, в установи та організації, що належать до сфери його управління, формує кадровий резерв на відповідні посади, організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації державних службовців і працівників апарату Держрезерву. Згідно даних Статуту ДО «Комбінат Дніпро» засновником організації та Уповноваженим органом управління - є Державне агентство резерву України.

Окрім того, судом першої інстанції правильно установлено про недотримання вимог Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818.

Так, судом установлено, що позивача звільнено з посади 07 грудня 2023 року, натомість лист до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області направлено лише 08 грудня 2023 року.

Крім того, на запит позивача Черкаською районною військовою адміністрацією листом від 02 лютого 2024 року повідомлено, що до Черкаської районної військової адміністрації не надходило пропозиції Державного агентства резерву України щодо погодження звільнення з посади генерального директора державної організації "Комбінат "Дніпро" ОСОБА_1 відповідно до вимог Порядку № 818. Водночас проінформовано, що Черкаською районною військовою адміністрацією лише 05 січня 2024 року отримано лист Держрезерву з повідомленням про звільнення ОСОБА_1 .

Вказані обставини відповідачами не спростовано. Доводи скаржника в тій частині, що у цьому випадку мала місце мовчазна згода, як це передбачено пунктом 6 Порядку 818, відхиляються апеляційним судом, оскільки процедура погодження уважається дотриманою, якщо така вчинена до прийняття рішення про звільнення. Натомість у цій справі установлено, що до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області лист направлено лише 08 грудня 2023 року, який містив повідомлення про факт звільнення ОСОБА_1 з 07 грудня 2023 року, а не в порядку погодження процедури майбутнього звільнення.

Доводи апеляційної скарги в частині виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначення в мотивувальній частині рішення суду про бездіяльність відповідача в частині невиконання обов`язку, визначеного статтею 40 КЗпП України, не дає підстави уважати, що суд вийшов за межі позовних вимог.

Доводи скаржника в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу із Держрезерву, відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив із того, що Держрезерв не є належним відповідачем, відтак середній заробіток підлягає стягненню із Державної організації «Комбінат Дніпро» Державного агентства резерву України, проте судом помилково зазначено «Державне агентство резерву України», що є очевидною опискою з урахуванням висновків суду, відтак підлягає виправленню у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку і не може бути підставою для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного агентства резерву України залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 27 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова