Провадження № 2/947/1292/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_1 ) про усунення перешкоди у користуванні власним житлом, шляхом вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Діючи як законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та малолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення в дану квартиру неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та малолітньої ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді від 27.12.23 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження у справі, про що повідомлено учасників справи.

Представником позивача адвокатом Хроменковим В.С. до судового засідання надано клопотання про розгялд справи за його та позивача відсутності, в якому позовні вимоги підтримані.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Конвенції. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на державні органи зобов`язання "вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав" (рішення ЄСПЛ у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21 лютого 1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі Gillow v. the U. K. від 24 листопада 1986 року) так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі Larkos v. Cyprus від 18 лютого 1999 року).

Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Таким чином, для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та має бути факт того, що внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном (вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного суду від 19.12.2022 р. у справі № 330/1569/19).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так судом встановлено наступне.

Неповнолітні діти - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 , є власниками 2/3 квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право спадщину від 15 серпня 2022 року, спадкова справа №138/2020 зареєстровані в реєстрі за № 1428, №1429 приватним нотаріусом С.Б. Русских, копія якого міститься на аркуші справи 10.

Відповідач у справі - ОСОБА_4 , який є батьком Позивачів, маючи 1/3 квартири АДРЕСА_1 , проте фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , порушує право власників 2/3 квартири під АДРЕСА_3 - Позивачів користуватись своєю власністю, шляхом самовільного захоплення у володіння вказаної квартири.

Перешкоджання з боку Відповідача здійснюється шляхом самовільної зміни замків на вхідних дверях, перешкоджанні у доступі до квартири її законним власникам та здачею квартири в оренду третім особам,залишаючи отриману оренду платню собі.

З приводу вчинення відповідачем перешкод у користуванні АДРЕСА_1 власникам, має місце звернення до правоохоронних органів, про що свідчить талон- повідомлення ( а.с. 55). Доповідна записка про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , якою останню повідомлено, що до наявності цивільно- правових відносин та для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом ( а.с.57).

Позивач зазначає, що звернувся до відповідача з проханням про надання доступу до квартири, але доступ до квартири не отримав, що свідчить про вчинення перешкод у користуванні квартирою.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача про вчинення перешкод дітям -власникам у користуванні квартирою, а відтак суд, зважаючи на предмет та підставу позову, вважає доведеним наявність перешкод у власників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користуванні квартирою, що у відповідності до вимог статті 391 ЦК України дає право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження спірною квартирою шляхом вселення, а тому позов задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 АДРЕСА_2 ), яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ) та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 ) про усунення перешкоди у користуванні власним житлом, шляхом вселення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 ) усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) квартирою АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у квартиру АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення буде виготовленого протягом десяти днів після проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено28.10.24.

Суддя В. О. Луняченко