Справа № 450/2426/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/2412/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: представника позивача адвоката Максименко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Луцюка Олександра Ігоровича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру з розстроченням платежу.

Разом з позовною заявою, надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходи забезпечення позову до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а саме: 1) Заборонити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності і на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120; 2) Заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120; 3) Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

Заява обґрунтована тим, що 13.10.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір простого товариства (Договір про спільну діяльність), посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Віблим Л. З. 25.10.2023 між ОСОБА_3 , як уповноваженим учасником простого товариства, та ОСОБА_2 укладено попередній договір про купівлю-продаж квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О. А., зареєстрований в реєстрі за № 1043. Згідно п. 1 Договору № 1043 сторони зобов`язуються у строк до 30.11.2023 укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 3 Договору № 1043 в якості забезпечення виконання зобов`язань за цим договором ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняв в рахунок майбутніх платежів грошову суму у розмірі 2 503 526, 18 грн., що є еквівалентною 68 483, 00 доларам США за курсом станом на 25.10.2023 до моменту укладення даного договору. ОСОБА_2 повністю виконав умови Договору № 1043, оплатив повну вартість покупки, однак станом на даний час мету спільної діяльності між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не досягнуто, багатоквартирний житловий будинок не прийнято в експлуатацію та не передано квартиру АДРЕСА_4 в приватну власність позивачу ОСОБА_2 . Разом з тим, із змісту Договору вбачається, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору купівлі-продажу, а саме: узгодили істотні умови Об`єкту договору купівлі-продажу, узгодили ціну продажу Об`єкту, узгодили порядок та строк здійснення оплати за об`єкт договору, узгодили строк передачі квартири покупцю - 30.11.2023. Також, крім узгодження істотних умов договору, ОСОБА_2 повністю оплатив вартість покупки, мала вільний безперешкодний доступ до квартири, яка на даний час знаходиться в об`єкті незавершеного будівництва. Наявність у Договорі узгоджених між сторонами зобов`язань та здійснення повної оплати, вказує на те, що назва договору «Попередній договір» не відповідає змісту договору та дійсним правовідносинам, що склались між сторонами, тому між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як учасником простого товариства та його уповноваженою особою було укладено не попередній договір, а договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру відповідно до статті 655 ЦК України. Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4167 га кадастровий номер :01:001:0120. На вказаній земельній ділянці побудований, однак ще не введений в експлуатацію, багатоквартирний житловий будинок в якому знаходиться квартира, майнові права на яку придбав ОСОБА_2 . Будучи власником земельної ділянки та маючи чинний дозвіл на виконання будівельних робіт ОСОБА_1 має реальну можливість і може вчиняти дії з метою відчуження майнових прав на квартири, які знаходяться в об`єкті незавершеного будівництва задля ухилення від виконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позовної заяви ОСОБА_2 . Майнові права позивачів відповідач не визнає про що неодноразово заявляв, відтак є обґрунтований ризик того, що ОСОБА_1 вільно зможе розпорядитися майновими правами на квартиру, обтяжувати їх, незважаючи на те, що такі майнові права вже продані та належать ОСОБА_2 . Крім того, відповідач ОСОБА_3 як уповноважений учасник простого товариства, також може вчиняти дії відносно розпорядження майновими правами на квартиру АДРЕСА_5 . Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання судового рішення у справі.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року заяву задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а саме:

1) Заборонити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності і на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120;

2) Заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права (в т.ч. права приватної власності) на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120;

3) Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Луцюк Олександр Ігорович, подавши апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Звертає увагу суду, що стороною позивача не долучено жодного доказу, як то технічного паспорту, проекту чи інших документів на підтвердження того, що така квартира з таким номером, такої площі будується за вищезазначеною адресою. Без таких документів неможливо ідентифікувати об`єкт, стосовно якого був укладений попередній договір, як і встановити його існування.

Окрім того, стороною позивача не надано доказів, які б підтверджували вчинення, або підготовку до вчинення ОСОБА_1 конкретних дій, спрямованих на розпорядження , або підготовку до вчинення ОСОБА_1 конкретних дій, спрямованих на розпорядження, обтяжування, укладення будь-яких правочинів з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_4 , чи будь-яких інших дій, що можуть призвести до неможливості виконання рішення суду.

Також не надано доказів, які б підтверджували звернення чи підготовку до звернення ОСОБА_1 до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права на квартиру АДРЕСА_4 , тим більше з урахуванням того, що багатоквартирний будинок не введений в експлуатацію, та відповідно на даний час такої квартири не існує.

Просить скасувати ухвалу суду в частині вимог до ОСОБА_1 та постановити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача адвоката Максименко О.Г., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції врахувавши, що між сторонами дійсно виник спір щодо майнових прав на майно, за яке позивачем сплачено кошти, а також зважаючи на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, прийшов до переконання, що необхідно вжити заходи забезпечення позову для охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів, зокрема у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачу реального та ефективного виконання можливого судового рішення про задоволення позову, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Колегія суддів наголошує, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі № 759/5175/20, від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19.

Встановлено, що в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник адвокат Максименко Ольга Григорівна до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру.

В позовній заяві, представник позивача просить суд: визнати удаваним попередній договір про купівлю-продаж квартири, що укладений 25.10.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цікало О. А., зареєстрований в реєстрі за № 1043; визнати, що 25.10.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) майнові права на квартиру АДРЕСА_2 ; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Згідно п. 1 Договору № 1043 сторони зобов`язуються у строк до 30.11.2023 укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. З Договору № 1043 в якості забезпечення виконання зобов`язань за цим договором ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_3 прийняв в рахунок майбутніх платежів грошову суму у розмірі 2 503 526, 18 грн., що є еквівалентною 68 483, 00 доларам США за курсом станом на 25.10.2023 до моменту укладення даного договору.

В апеляційні скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Луцюк Олександр Ігорович вказує, що заявником не надано доказів, які б підтверджували звернення чи підготовку до звернення ОСОБА_1 до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права на квартиру АДРЕСА_4 , тим більше з урахуванням того, що багатоквартирний будинок не введений в експлуатацію, та відповідно на даний час такої квартири не існує.

Проте, це спростовується відповідю на адвокатський запит, отриманий з Державної інспекції архітектури та містобудування України № 5023/04/18-24 від 27.09.2024 року, згідно з якою вбачається, що ОСОБА_1 вчинив дії з метою прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_6 та йому видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 11.09.2024 за реєстраційним номером: ІУ73 щодо об`єкта будівництва: «Будівництво багато квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_6 » за адресою: АДРЕСА_6 , замовник: ОСОБА_1 .

З наведеного вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та побоювання заявника, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не спростовані.

Зважаючи на те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та вищенаведені норми ЦПК, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції підставно вжив заходи забезпечення, про які просив позивач.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Луцюка Олександра Ігоровича залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.