Справа № 299/6237/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 березня 2023 року у складі судді Бак М.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виноградівської міської громади про визнання незаконним та скасування рішення,-

встановив:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Виноградівської міської громади про визнання незаконним та скасування рішення.

Позов мотивовано тим, що рішенням сесії Виноградівської міської ради від 03.06.2021 року №241 позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1.8585 за адресою АДРЕСА_1 . На підставі даного рішення було розроблено проект землеустрою на вказану земельну ділянку, проведено її державну реєстрацію та присвоєно кадастровий номер :07:001:0046. Вказана реєстрація стала можливою у зв`язку з визнанням судом у справі №299/3922/17 за набувальною давністю права власності на виробничий будинок табакосушарки бригади № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 . В подальшому Виноградівською міською радою рішенням від 28.09.2021 №522 було затверджено проект землеустрою та надано власність конкретну визначену площею 1,8321 га земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:001:0046.

У грудні 2021 року відповідачем до Виноградівського районного суду подано позовну заяву про скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки і скасування вказаного рішення від 28.09.2021 №522 та додано до вказаної позовної заяви рішення Фанчиківської сільської ради №129 від 23.01. 2009 року.

Відповідно до вказаного рішення пункт 1.2 відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в межах с. Тросник, контур № НОМЕР_2 , орієнтовною площею 0,06 га. Дане рішення є незаконним, порушує права позивача Вароді.

Заява відповідача ОСОБА_2 від 21.01.2009 року до Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області неналежно оформлена, оскільки до неї не додано та у матеріалах дев`ятнадцятої сесії п`ятого скликання Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області відсутні графічні чи інші матеріали щодо розташування земельної ділянки.

Контур № 393 в с. Тросник Берегівського району Закарпатської області включає сільськогосподарські угіддя площею орієнтовно 3 га, які підлягають розпаюванню як колишні землі колгоспного двору КАПТП «Іскра», правонаступником якого з 12.01.2000 року до 19.05.2016 року було ПСП «Фанчиківське». Виділення відповідачу ОСОБА_2 у 2009 році земельної ділянки із земель ПСП «Фанчиківське» було неможливе без згоди землевласника (землекористувача).

На час винесення оспорюваного рішення відповідач ОСОБА_2 не був власником нерухомого майна, розташованого в межах контуру № 393, що надавало б йому можливість отримувати земельні ділянки в межах колгоспного двору. Право на отримання земельної ділянки в якості паю відповідач отримав на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) серії ЗК № ІІІ029717 від 30.01.2019 року, тобто через десять років після прийняття рішення, при цьому у свідоцтві відсутні відомості з приводу того, що відповідач має право на отримання земельної ділянки саме в межах контуру № 393.

За вказаних обставин позивач просив визнати незаконним та скасувати пункт 1.2 рішення Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 23.01.2009 року № 129 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства», згідно якого відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в межах с. Тросник, контур № НОМЕР_2 , орієнтовною площею 0,06 га.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 березня 2023 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Продан О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1,2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності заявленого позову

З такими висновками суду погоджується повністю колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що за позивачем ОСОБА_1 на підставі рішення Виноградівської міської ради від 28.09.2021 №522 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0046, площею 1,8321 га.

У грудні 2021 року ОСОБА_2 подав позов ОСОБА_1 про скасування даного рішення та скасування державної реєстрації прав власності на земельну ділянку.

Рішенням Виноградівського районного суду від 29 серпня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Виноградівської міської ради від 28.09.2021 №522 та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0046, площею 1,8321 га., що належить на праві власності ОСОБА_1 , вилучено запис про Державну реєстрацію із реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року дане рішення Виноградівського районного суду від 29 серпня 2022 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням дев`ятнадцятої сесії п`ятого скликання Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 23.01.2009 року № 129 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства» (п.1.2) відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в межах с. Тросник, контур № НОМЕР_2 , орієнтовною площею 0,06 га.

Обґрунтовуючи заявлений позов позивач ОСОБА_1 вказує, що дане рішення є незаконним, порушує його права, позаяк заява відповідача ОСОБА_2 від 21.01.2009 року до Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області неналежно оформлена, оскільки до неї не додано та у матеріалах дев`ятнадцятої сесії п`ятого скликання Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області відсутні графічні чи інші матеріали щодо розташування земельної ділянки, а контур № НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 включає сільськогосподарські угіддя площею орієнтовно 3 га, які підлягають розпаюванню як колишні землі колгоспного двору КАПТП «Іскра», правонаступником якого з 12.01.2000 року до 19.05.2016 року було ПСП «Фанчиківське», і виділення відповідачу ОСОБА_2 у 2009 році земельної ділянки із земель ПСП «Фанчиківське» було неможливе без згоди землевласника (землекористувача).

Згідно з приписами ч.ч.1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем.

Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення) від зобов`язаних осіб.

Більше того, вирішуючи спір, суд повинен не тільки надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також і визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи вищенаведене, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, оскільки, відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

Дана правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі № 305/279/16 та від 28 листопада 2019 року №234/19750/18.

Матеріалами справи доведено, що 22.01.2009 ОСОБА_2 подав заяву Фанчиківському сільському голові, в якій просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Тросник, котур №393 розміром 0,06га.

Рішенням дев`ятнадцятої сесії п`ятого скликання Фанчиківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 23.01.2009 року № 129 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства» (п.1.2) відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в межах с. Тросник, контур № НОМЕР_2 , орієнтовною площею 0,06 га.

Відповідно до ч.6-8 ст. 118 ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. До заяви додаються матеріали передбачені частиною п`ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюється у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих робіт у строки, що обумовлюються угодою сторін

Згідно із ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Коституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч.1 ст. 21 ЦК України).

У постановах Верховного Суду від 23 червня 2021 року у справі № 372/3519/17 (провадження № 61-9176св19), від 11 липня 2022 року у справі № 759/132/20 (провадження № 61-1261св21) зазначено, що: орган місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має право вчинити лише такі дії: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України.

У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16 (провадження № 14- 301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Висновки про те, що отримання особою дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про її передання у власність чи у користування викладені й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 206/4712/17 (провадження № 14-96цс19).

Матеріалами справи доведено, Фанчиківська сільська рада, в межах своїх повноважень, визначених ст.ст.10, 25, 26 та 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст.ст.12, 118 ЗК України прийняла рішення від 23.01.2009 № 129, яким надала ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га в контурі НОМЕР_2 в с.Тросник Виноградівського району.

Позивачем, відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України не подано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували, що він на момент прийняття оспорюваного рішення мав будь які майнові права чи інтереси щодо земельної ділянки у контурі НОМЕР_2 в с. Тросник, і що оспорюване рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га в контурі НОМЕР_2 в с.Тросник Виноградівського району порушує його законні права та інтереси.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про недоведеність позивачем порушення його законних прав та інтересів і обґрунтовано відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ґрунтуються виключно на припущеннях і не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Головуючий :

Судді: