Справа № 459/2566/24
Провадження № 2/459/717/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 , ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання,-

в с т а н о в и в :

27.09.2024 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на час навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30.08.2024 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років, а також вирішити питання судових витрат, до яких відносить витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ, форма навчання денна, тому не моє змоги влаштуватися на роботу, а отже потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, зазначила, що несе чималі витрати пов`язані із навчанням, зокрема річна плата за навчання складає 28 000 грн., оренда житлового приміщення для можливості проживання 9000 грн. Відповідно, вважає, що у відповідача, як батька, виникає обовязок її утримувати на час навчання.

Ухвалою від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 05.11.2024 року з викликом сторін.

16.10.2024 року надійшов відзив на позов, у якому відповідач висловився про часткове визнання позову, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні докази обрахунку розміру аліментів, відсутня інформація щодо участі матері в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Окрім цього, відповідач звертає увагу, що в орендованій квартирі позивачка проживає разом зі своїм хлопцем і вони пропорційно оплачують оренду за квартиру. Що стосується вартості навчання, то ним оплачена половина вартості такого. Тому визначаючи розмір аліментів на час навчання, просить суд врахувати об`єктивну можливість надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, врахувавши зазначені обставини, його середньомісячний місячний дохід 51 693,80 грн., а також те, що він є особою з інвалідністю третьої групи, наявність у нього сина ОСОБА_5 , 2001 р.н., який теж потребує матеріальної допомоги.

31.10.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача послався на безпідставність доводів відповідача щодо перебування на його утриманні сина ОСОБА_5 , 2001 р.н., оскільки такий є повнолітнім. Також спростовує твердження про те, що позивачка проживає разом із хлопцем, який пропорційно оплачує орендну плату за квартиру, вказуючи про їх недоведеність. В свою чергу, представник позивача зазначив витрати, які несе позивач, яка навчається і не має змоги працювати. До таких відносить: витрати пов`язані з харчуванням, придбанням одягу та взуття, витрати на канцелярські товари, оплату навчання, оренду житла. Між цим, також звертає увагу на стан здоров`я позивача, якій діагностовано агенезію правої нирки, хронічний тонзиліт, проведення їй операції - секторальної резекції лівої грудної залози.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, з підстав зазначених у такому, просять позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, пославшись на обставини викладені у відзиві на позов. Відповідач також додатково пояснив, що також змушений інколи матеріально допомагати батькам, просить стягувати з нього аліменти на час навчання доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом РАГС Червоноградського управління юстиції 09.10.2003 року (а.с.8).

Як вбачається із копії довідки №614 від 06.09.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Львівському державному університеті внутрішніх справ на 1-му курсі освітнього ступеня «магістр» факультету №3 Інституту підготовки фахівців підрозділів Національної поліції (денна форма навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб). Річна плата за навчання становить 28 000 грн. Підстава наказ про зарахування від 30.08.2024 року №1034 о/с. Відповідно до навчального плану, термін навчання до 2026 року (а.с.9).

Відповідно до Договору оренди нерухомого майна від 19.08.2024 року, позивачка орендує квартиру для проживання у м. Львів, вартість орендної плати складає 9000 грн в місяць (а.с.10-14).

За ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 Верховний Суд акцентує увагу на тому, що дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд виходить з того, що навчання ОСОБА_1 на стаціонарній формі виключає можливість власного працевлаштування, тому її потреба у матеріальній допомозі батьків є очевидною та встановленою. При цьому, суд відкидає доводи сторони позивача про необхідність покриття витрат на оренду житла як обгрунтування пропонованого розміру аліментів, оскільки така вартість оренди житла не входить до необхідних витрат.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, у відзиві на позов відповідач послався на те, що йому встановлена третя група інвалідності, на його утриманні перебуває син ОСОБА_5 , 2001 р.н., батьки, які теж потребують матеріальної допомоги, в матеріалах справи відсутні докази обрахунку розміру аліментів, відсутня інформація щодо участі матері в утриманні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Також вважає, що позивач не несе витрати пов`язані з орендною платою у розмірі 9000 грн, оскільки сплачує лише половину цієї суми. Для підтвердження заперечень проти позову, відповідач надав суду: копію довідки про доходи №7141 7615 3112 2132 від 10.10.2024 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, про те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Сокальському об`єднаному управлінні ПФУ у Львівській області і отримує пенсію по інвалідності, сума якої за період з 01.04.2024 року по 30.09.2024 року складає 125 920,00 грн. (а.с.42); копію довідки, виданої відділом обслуговування громадян №5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про те, ОСОБА_3 перебуває на обліку та отримує страхові виплати (регрес), сума яких за період з квітня 2024 року по вересень 2024 року складає 148 340,28 грн. (а.с.41); копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №010151 від 09.09.2024 року про те, що йому встановлена третя група інвалідності на строк до 01.10.2027 року (а.с.43), копію довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №114753 від 09.09.2024 року, згідно якої ОСОБА_3 визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 50% (а.с.43), копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , 2001 р.н. (а.с.44).

Проте, наведене не спростовує можливість надавати матеріальну допомогу своїй дочці. Позивачем не надано суду доказів понесення ним фактичних витрат на лікування у зв`язку з встановленими діагнозами, розміру цих витрат, конкретного періоду їх понесення, з метою встановлення судом неможливості сплати аліментів.

Що стосується доводів відповідача про перебування на його утриманні сина ОСОБА_5 , 2001 р.н., то суд вважає за необхідне зазначити, що останній є повнолітнім, тому у відповідача немає обов`язку його утримувати.

Щодо доводів про утримання відповідачем батьків, то дана обставина також не підтверджена належними та допустимими доказами.

На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання, беручи до уваги обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році, місячний дохід відповідача, і той факт, що ним не спростовано позовних вимог, суд врахувавши, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, врахувавши вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України та підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Вирішуючи питання з якого часу стягувати аліменти, суд виходить з дати подачі позову, та вважає, що такі слід стягувати з 27.09.2024 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років, відтак позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,3,4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі № 755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на правову допомогу підтверджено такими документами: 1) копією договору про надання правничої допомоги від 14.09.2024 року, згідно якого за надання правової допомоги сторони встановили фіксовану плату у розмірі 3000 грн; 2) копією платіжної інтрукції; 3) копією копією акту про прийняття-передачу наданих послуг; 4) ордером на надання правничої (правової) допомоги.

Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката. Розмір таких витрат співрозмірний з обсягом та часом, об`єктивно необхідним для надання даних послуг в межах цієї справи.

За наведених обставин та міркувань, враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 2400,00 грн. витрат на правову допомогу.

Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову, в порядку розподілу судових витрат з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на час навчання, в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.09.2024 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2400 (дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 28.11.2024 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська