У Х В А Л А

26 листопада 2024 року

м. Київ

справа №367/867/23

провадження № 61-14431ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Броварського районного суду Київської області від 28 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 05 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сидоренко Андрій Васильович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2024 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2703 від 22 листопада 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренко А. В., про звернення стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 1,4855 га, кадастровий номер :00:056:1207, що розташована за адресою: Київська обл., Броварська міська рада, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності, переданої ним в іпотеку АТ «Державний ощадний банк України» за іпотечним договором № 1901 від 07 серпня 2008 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

28 жовтня 2024 року представник АТ «Державний ощадний банк України» -Березюк Є. О. засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Броварського районного суду Київської області від 28 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2024 року касаційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно надати докази порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтями 272, 386 ЦПК України.

Заявника попереджено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо зазначення підстав поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення або якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

На виконання вимог вказаної ухвали заявник подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якому вказує, що у судах першої та апеляційної інстанції до 05 червня 2024 року заявника представляв адвокат Світич П. В. 30 квітня 2024 року договір про надання правової допомоги між банком та адвокатом було припинено, що підтверджується додатковим договором від 30 квітня 2024 року № 1, який долучено до касаційної скарги. 05 червня 2024 року апеляційним судом в судовому засіданні за участі адвоката Березюк Є. О. було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заявник вказує, що у період з 05 червня 2024 року до електронного кабінету представника заявника - адвоката Березюка Є. О. не надходила постанова апеляційного суду, а тому останній 12 червня 2024 року звернувся до суду із заявою про видачу копії оскаржуваного судового рішення, яку отримав 08 жовтня 2024 року, що підтверджується відміткою на заяві про видачу копії судового рішення.

Крім цього, вважає, що направлення повного тексту постанови до електронного кабінета АТ «Державний ощадний банк України» є неналежним направленням, оскільки банк є юридичною особою, яка користується інститутом представництва та не може самостійно взяти участь у судовому засіданні, отримати рішення та вчинити процесуальну дію.

Також заявник надав лист Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2024 року та лист Київського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року, зі змісту яких вбачається, що апеляційний суд направив 13 червня 2024 року через підсистему АСЕД «Апеляція» оскаржуваної постанови від 06 червня 2024 року до електронного кабінету АТ «Державний ощадний банк України».

Представник АТ «Державний ощадний банк України» вважає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог статті 272 ЦПК України не направив копію постанови апеляційної інстанції адвокату Березюк Є. О.

На підставі викладеного, заявник просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити цей строк.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Підстави пропуску строку на касаційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин належать обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень 05 червня 2024 року у відкритому судовому засіданні Київський апеляційний суд прийняв постанову у справі № 367/867/23 за результатами розгляду апеляційної скарги АТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діяв адвокат Березюк Є. О., на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2024 року.

У постанові Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року вказано, що судове засідання проводилось за участю представника позивача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 .

Таким чином, АТ «Державний ощадний банк України» та його представник ОСОБА_3 знали про розгляд 05 червня 2024 року судом апеляційної інстанції поданої ними апеляційної скарги та брали безпосередню участь у судовому засіданні.

Повний текст постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року складено 07 червня 2024 року та забезпечено надання загального доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 17 червня 2024 року.

Відповідно до листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2024 року № 367/867/23/32170/2024 та листа Київського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року № 06.2-01/1840/2024, суд апеляційної інстанції направив копію постанови від 05 червня 2024 року через підсистему АСЕД «Апеляція» до електронного кабінету АТ «Державний ощадний банк України» 13 червня 2024 року.

12 червня 2024 року адвокат Березюк Є. О. звернулася до апеляційного суду із заявою про направлення копії постанови від 05 червня 2024 року та отримала її нарочно ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою відповідатиме усім вимогам процесуального закону.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс Є. А. проти Іспанії»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається, вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata».

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Доводи представника заявника - адвоката Березюк Є. О. про те, що повний текст постанови вона отримала лише 08 жовтня 2024 року у приміщенні суду спростовується наданою інформацією у листах-відповідях судів першої та апеляційної інстанцій про направлення повного тексту постанови апеляційної інстанції 13 червня 2024 року до електронного кабінету АТ «Державний ощадний банк України».

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу III Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему особам (далі - Положення про ЄСІТС), які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Тобто ЦПК України фактично передбачає два способи належного вручення судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», в тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС в випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу III Положення про ЄСІТС.

Оскільки АТ «Державний ощадний банк України» має зареєстрований «Електронний кабінет» у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС і судом апеляційної інстанції копію постанови від 05 червня 2024 року направлено саме до такого «Електронного кабінету», колегія суддів вважає, що заявник не довів те, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги статті 272 ЦПК України.

За таких обставин касаційний суд доходить висновку про неповажність наведених заявником підстав для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави - учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оцінивши наведені заявником у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки причини пропуску заявником цього строку є неповажними, та відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України».

Керуючись статтями 185, 390, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Броварського районного суду Київської області від 28 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», треті особи: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сидоренко Андрій Васильович, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська