Справа № 127/2-1541/2011
Провадження 6/127/459/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 21.09.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці ухвалено заочне рішення у справі № 2-1541/11/0206 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 10/04/2007/840-АП/125 від 10.04.2007. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2022 замінено стягувача у виконанні рішення з ВАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Брайт Інвестмент». 16.05.2024 стягувач звернувся до Управління забезпечення виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом щодо надання інформації стосовно примусового виконання виконавчих листів по справі № 2-1541-2011. 28.05.2024 на адресу заявника надійшов лист зі змісту якого вбачається, що на виконанні перебувало виконавче провадження № 52588627 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1541/2011, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 21.10.2011 про стягнення боргу з ОСОБА_2 , який був повернутий на адресу ПАТ «КБ «Надра». Разом з тим, станом на 21.05.2024 при перевірці АСВП встановлено, що вказаний виконавчий документ повторно на виконання до відділу не пред`являвся та на виконанні не перебуває. Факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі ДВС свідчить про те, що його було втрачено. Наразі судове рішення залишається не виконаним.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 10/04/2007/840-АП/125 від 10.04.2007 та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

У судове засідання представник заявника, позивач та відповідачі не з`явилися, хоча повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи.Причини неявки суду не повідомили. Водночас, заявник просив розглянути заяву без участі його представника.

Згідно з ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи вищевикладене, клопотання заявника та положення підпункту 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 223, ч. 3 ст. 433 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність представника заявника та учасників справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Вивчивши заяву ТОВ «Брайт Інвестмент», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.09.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці було ухвалено заочне рішення по справі № 2-1541/11/0206, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 10 394, 41 доларів США, що еквівалентно 82 985, 85 гривень, судовий збір сумі 829, 00 гривень та збір на інформаційно-технічне забезпечення суду в розмірі 120, 00 гривень. Дане судове рішення набрало законної сили 04.10.2011. (а.с. 51)

З матеріалів цивільної справи № 2-1541/11/0206 вбачається, що Замостянським районним судом м. Вінниці за вищевказаним судовим рішенням 21.10.2011 було видано представнику позивача виконавчі листи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2022 було замінено стягувача з ПАТ КБ «Надра»на ТОВ «Брайт Інвестмент» у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 21.09.2011 по цивільній справі № 127/2-1541/2011. (а.с. 120-121)

З повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області № 26269/4.2-24 від 21.05.2024 вбачається, що у Другому відділі ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зокрема, на виконанні з 11.10.2016 перебувало виконавче провадження № 52588627 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу в сумі 83 934, 85 гривень. 29.05.2017 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Наразі даний виконавчий документ не перебуває на виконанні. (а.с. 130)

Вищевказане підтверджується також відомостями, що містяться в АСВП, доступ до якої є публічним.

Згідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 60-7167/24 від 03.07.2024 вбачається, що вищевказаний виконавчий лист у Фонді гарантування виконавчих листів ПАТ КБ «Надра» відсутній, до Фонду не передавався і від органів ДВС не надходив. (а.с. 131)

Аналізуючи пункт 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Водночас, однією з підстав можливості видачі виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 17 листопада 2021 року у справі № 419/310/12.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час набрання судовим рішенням про стягнення заборгованості законної сили, стягувач мав право протягом одного рогу з наступного дня після набрання рішенням законної сили пред`явити виконавчий документ до виконання.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, згідно із пунктом 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Судом встановлено, що представник заявника звернувся до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Однак, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що заявник звернувся після закінчення строку, встановленого для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суддом прийнято до уваги, що при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі № 1522/12531/12.

Судом прийнято до уваги, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання, яке є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав та інтересів, в даному випадку, прав та інтересів юридичної особи.

Однак, необхідною умовою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Судом враховано, що у відповідності до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, з урахуванням ст.ст. 76-80 ЦПК України, заявник зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. При цьому, заявник не позбавлений права розпорядитися своїм процесуальним правом на власний розсуд у відповідності до ч. 3 ст. 13 ЦПК України. Суд не може збирати докази. Представником заявника не повідомлено суду про неможливість подання потрібних доказів або наявність складнощів в поданні цих доказів. Суд вважає, що заявник, скориставшись своїми процесуальними правами, надав суду усі наявні докази по даній справі на підтвердження своїх вимог.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі укладеного між ПАТ «КБ «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank, до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги, зокрема за кредитним договором № 10/04/2007/840-АП/125 від 10.04.2007, та всіма іншими похідними договорами. 30.09.2020 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank _01, згідно якого до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги, зокрема за кредитним договором № 10/04/2007/840-АП/125 від 10.04.2007, та всіма іншими похідними договорами. (а.с. 81-84, 86-90)

Вищевказані обставини були встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2022.

Судом звернуто увагу, що з часу ухвалення судового рішення і набрання ним законної сили 04.10.2011 до укладення із заявником договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank _01 30.09.2020 пройшло майже дев`ять років.

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, виконавчий документ щодо боржника ОСОБА_5 перебував на примусовому виконанні і був повернутий стягувачу 29.05.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом прийнято до уваги, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа вже після закінчення строку, встановленого для пред`явлення до виконання втраченого виконавчого листа, який як встановлено судом міг бути повторно пред`явлений до виконання до 29.05.2020.

Укладаючи вищевказаний договір про відступлення прав вимоги, суд вважає, що заявник не лише мав можливість переконатися, зокрема щодо наявності права вимоги у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_5 , перевірити кредитну справу, а й в своїх власних інтересах був зацікавлений у цьому.

Згідно умов договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «Брайт Інвестмент» прийняло усі ризики, пов`язані із договорами та правами вимоги, несе самостійно ризики, пов`язані із порушенням зазначених у цьому договорі гарантій та запевнень.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, лише в липні місяці 2024 року, тобто майже через чотири роки з моменту набуття права вимоги до ОСОБА_5 , заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання заявника на те, що в учасника виконавчого провадження немає обов`язку щоденно відслідковувати відомості з АСВП не заслуговують на увагу, адже по-перше, заявник не був учасником виконавчого провадження, а по-друге, набувши право вимоги до ОСОБА_5 , не був позбавлений можливості активно використовувати визначені законом права, здійснювати їх з метою, з якою такі права набуто.

Згідно із п. 5 договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank _01 від 30.09.2020, ТОВ «Брайт Інвестмент» підтвердило, що в момент укладення цього договору отримало від первинного кредитора усі наявні у нього документи, що підтверджують право вимоги до боржників.

Суд вважає, що уклавши 30.09.2020 договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank _01, заявник не лише не був позбавлений отримати від первинного кредитора усі наявні у нього документи, що підтверджують право вимоги, в даному випадку до ОСОБА_5 , які як вбачається з умов договору й отримав, але й в подальшому, в межах розумного строку, вчинити усі необхідні й можливі дії задля їх одержання в разі відсутності чи недостатності. Однак, як вбачається з матеріалів справи протягом майже чотирьох років такі дії заявником не вчинялись.

Щодо посилань заявника на запровадження в Україні з 24.02.2022 воєнного стану, то суд зауважує, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для визнання причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання заявником дій протягом установленого законом строку.

Суд наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об?єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов?язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення особою визначених законом дій.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту виникнення права на пред`явлення виконавчого документа до виконання й до спливу строку, встановленого законом для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та тривали до моменту звернення до суду із заявою про поновлення такого строку.

Водночас, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив до початку введення в Україні воєнного стану.

Суд вважає, що в даному випадку, починаючи з часу набуття права вимоги до ОСОБА_5 30.09.2020, мала місце пасивна позиція ТОВ «Брайт Інвестмент», оскільки товариство не вживало активних дій для реалізації своїх прав. Заявник діяв всупереч принципам правової визначеності.

Поважні причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання ТОВ «Брайт Інвестмент» суду не повідомлено.

Щодо посилань заявника на різні постанови Верховного Суду, то суд зауважує, що Верховний Суд висловлює правові висновки у справах з огляду на встановлення судами певних фактичних обставин справи, і такі висновки не є універсальними та типовими до всіх справ і фактичних обставин, які можуть бути встановлені судами.

Твердження заявника про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання жодними належними, допустимими та достовірними доказами, в розумінні положень ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б у відповідності до ст. 80 ЦПК України були б достатніми, не підтверджено.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що докази поважності причин пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_5 заявником не надано, а підстави, вказані у заяві, є неповажними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 виклала такий висновок: «… якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Отже, враховуючи вищевикладене, оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа, виданого 21.10.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці за судовим рішенням від 21.09.2011 по справі № 2-1541/11/0206 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором № 10/04/2007/840-АП/125 від 10.04.2007 до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 76-80, 89, 229, 258-261, 353-355, 433, пп. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про видачу дубліката виконавчого листа, виданого 21.10.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці за судовим рішенням від 21.09.2011 по справі № 2-1541/11/0206 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором № 10/04/2007/840-АП/125 від 10.04.2007, та поновлення строку для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена 29.07.2024.

Суддя: