Провадження № 2/752/2154/24
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошового відшкодування, -
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, 23.07.2021 року між ТзДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.21.2614320, строком дії з 30.07.2021 р. по 29.07.2024р., страхова сума 804270 грн. Даним договором було застраховано ТЗ «Kia XCeed» д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Франшиза за Договором страхування - 0,5% (4021,35 грн).
30.06.2022 року в м. Києві на перехресті вул. Григоровича-Барського сталася дорожньо-транспортна пригода: ОСОБА_1 під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з застрахованим автомобілем «Kia XCeed» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1 , що підтвержується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2022 у справі № 759/7884/22.
Відповідно до умов Договору страхування позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 71 014,51 грн, що підтверджується страховими актами та платіжними дорученнями.
Представник позивача зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія ТЗ «Renault», д.р.н. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , відповідно до інформації з Централізованої бази МТСБУ, застраховано не було.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 24 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 55).
У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином.
Відповідач відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі сторін та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до положень п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Судом встановлено, що 23.07.2021 року між ТзДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.21.2614320, строком дії з 30.07.2021 р. по 29.07.2024р., страхова сума 804270 грн. Даним договором було застраховано ТЗ «Kia XCeed» д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Франшиза за Договором страхування - 0,5% (4021,35 грн) (а.с. 14, 16-22,23).
Право власності на автомобіль ТЗ «Kia XCeed» д.н.з. НОМЕР_1 підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 27).
У постанові Святошинського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 у справі №759/7884/22 зазначено, що ОСОБА_1 30.06.2022 року о 13 год. 10 хв. в м. Києві, по вул. Григоровича-Барського, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_3 , під час руху заднім ходом не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 , який рухався позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.9 Правил дорожнього руху.
Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень (а.с. 29).
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у які беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов?язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.
Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем, було проведено огляд транспортного засобу, про що складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 30.06.2022 року і підтверджено фотографіями автомобіля (а.с. 30-32).
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відтворення пошкодженої речі.
31.08.2022 позивач здійснив виплату страхового відшкодування Філії «АЦК» ПрАТ «УАК» у розмірі 65 014,51 грн, що підтверджується банківською випискою АТ «Ощадбанк» (а.с. 36).
Згідно з платіжною інструкцією № 68812001 від 08.08.2023 вказану суму було сплачено на рахунок страхувальника (а.с. 40 ).
Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Із роз`яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.
Виконання страховиком обов`язку з виплати страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору добровільного страхування породжує у позивача право вимоги сплачених коштів із заподіювача шкоди у порядку суброгації (Постанова ВС у справі № 752/9026/16-ц від 06.02.2019 року).
У спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).
Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства, до страховика ТДВ «Експерес Страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, перешло право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки в порядку суброгації.
Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент здійснення ДТП не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів (а.с. 44).
Згідно з положеннями ст. 1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.
Трудові відносини працівників регулюються нормами Кодексу законів про працю України, в якому, зокрема ч. 2 ст. 2, передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Як видно зі змісту інформації наданої ТОВ «ЕКО ВОДА» на виконання ухвали суду, ОСОБА_1 з 30.06.2022 року перебував у трудових відносинах із ТОВ «ЕКО ВОДА», а з 14.10.2022 року звільнений за угодою сторін. 30.06.2022 року ОСОБА_1 у робочий час виконував службові поїздки на автомобілі «Renault», д.н.з. НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , який на праві власності належить ТОВ «ЕКО ВОДА».
Наразі, за встановлених судом обставин, що залучений позивачем до цивільної відповідальності відповідач ОСОБА_1 , з вини якого 30.06.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода, на час цієї ж дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із ТОВ «ЕКО ВОДА» та керував транспортним засобом належним на праві власності ТОВ «ЕКО ВОДА», а тому правові підстави для відшкодування заподіяної позивачу шкоди ОСОБА_1 відсутні.
Відповідно до правил статті 51 ЦПК України:
1. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
2. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Якщо до Голови, члена, працівника або залученого експерта Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку подано позов про відшкодування шкоди, завданої такими особами під час виконання ними своїх повноважень, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, замінює первісного відповідача Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, не закриваючи провадження у справі.
3. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що наразі відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку відповідати за заявленими до нього ТОВ «Експрес Страхування» позовними вимогами, а питання щодо заміни відповідача на даній стадії не може бути вирішене судом з огляду на правила частин 1,2 статті 51 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 133, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
позов товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошового відшкодування, залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк