Справа № 487/3240/24
Номер провадження 2-о/489/108/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (далі - заявник), заінтересовані особи Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

встановив

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що він є рідним сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та є її спадкоємцем по закону 1 черги, як то передбачено ст.. 1261 ЦК України. Інших спадкоємцем у померлої немає. Після смерті її матері відкрилася спадщина на належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Фактично за життя матері, заявник мешкав разом з матір`ю, оскільки вона була інвалідом по зору 3 групи та страждала кардіосклерозом, серцевою недостатністю , артеріальною гіпертензією. Також з ними разом проживала і бабця заявника, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки бабуся була фактично лежачою, тому з січня 2019 року заявник постійно мешкав разом з матір`ю та бабусею у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності його матері, бо мав доглядати за старенькими, слідкувати за їх здоров`ям, постійно міряти тиск, купувати їм ліки та продукти та інше. Весь цей час заявник утримував квартиру ,сплачував комунальні платежі та наглядав за станом квартири, робив сантехнічний ремонт. 22.09.2023 заявник звернувся до нотаріальної контори, проте отримав відмову, оскільки не звертався із заявою про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті матері та не був зареєстрований у квартирі матері на день її смерті, тому неможливо встановити факт прийняття ним спадщини.

З цих підстав просив суд визнати факт постійного проживання з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 його матір`ю ОСОБА_2 з кінця 2019 року та на день її смерті та фактичного прийняття спадщини.

Заявник в судовому засіданні просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб, в результаті чого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою №500 від 01.11.2023 ОСОБА_7 встановлено третю групу інвалідності по зору.

Наданими суду платіжними інструкціями (а.с.15-60) заявник підтвердив сплату комунальних послуг, де платником значиться ОСОБА_2 .

Постановою від 22.09.2023 №790/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що він до нотаріальної контори на протязі 6 місяців з дня смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не звертався, дані про його реєстрацію разом з померлою на день смерті відсутні. Таким чином неможливо встановити факт прийняття спадщини спадкоємцем.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлення спадщини.

Факт проживання заявника разом з спадкодавцем на момент смерті останнього підтверджується показами, допитаних в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Таким чином заявником належними та допустимими доказами підтверджено факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд враховує, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно ОСОБА_1 для можливості реалізації його спадкових прав.

Проте, суд вважає, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем з кінця 2019 року (як того просить заявник) немає значення для правильного вирішення справи, адже для захисту прав ОСОБА_1 достатнім є встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем саме на день смерті останнього, як того вимагають норми закону, зазначені вище.

Передчасним є і вимога заявника щодо встановлення фактичного прийняття спадщини заявником, оскільки встановлення в даному випадку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті є ефективним та достатнім способом захисту спадкових прав ОСОБА_1 .

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на 28.12.2021.

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, , адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 40.

Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, , адреса: 54000,м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.10.2024.

Суддя В. В. Кокорєв