Провадження №2-з/752/264/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кокошко О.Б., розглянувши заяву адвоката Міньковської Анастасії Володимирівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Міньковська Анастасія Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- накладення арешту до набрання законної сили рішенням у справі на об`єкти нерухомого майна - житлового будинку садибного типу, ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3050086.5040697.20240701.94.0000.53, загальною площею (кв.м): 1661.3, житловою площею (кв.м): 1004.2 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :79:147:0028, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, зокрема на 55 об`єктів нерухомого майна з відповідними реєстраційними номерами;

- заборони державним реєстраторам, нотаріусам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо 55 вказаних об`єктів нерухомого майна.

Представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинення дій - приведення у відповідність до будівельної документації та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за власний кошт об`єкту будівництва, який було зареєстровано як нерухоме майно - житловий будинок садибного типу, ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ: 01.3050086.5040697.20240701.94.0000.53, загальною площею (кв.м): 1661.3, житловою площею (кв.м): 1004.2 за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :79:147:0028, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Підставою звернення із вказаним позовом є факт того, що відповідачем на огородженій території земельної ділянки збудовано нежитлову капітальну споруду всупереч містобудівним умовам та обмеженням від 09.11.2021 №1494 на будівництво садибного (індивідуального) житлового будинку. Отже, відповідач подав документи на будівництво індивідуального (садибного) 3-х поверхового + мансарда будинку, задекларував готовність такого об`єкта та ввів в експлуатацію, зареєстрував право власності, однак фактично будівництво продовжується, поверховість будівлі, а також її задекларована гранична висота збільшується. Відповідач зареєстрував 44 квартири, 8 машиномісць та два нежитлових приміщення, які повинні будуватись у багатоквартирному будинку, проектування, будівництво та введення в експлуатацію яких мають інші обмеження, як містобудівні умови.

Позивач є власником будинку, який знаходиться по сусідству із спірним будинком, побудованим відповідачем. На думку позивача, існує обґрунтована підозра щодо вчинення відповідачем неправомірних дій, та те, що спірні об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , мають значення речового доказу у вказаному цивільному провадженні та в подальшому можуть бути об`єктом дослідження та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час цивільного провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій власника, слід арештувати вказане нерухоме майно. Іншим способом, ніж накладення арешту та заборону вчиняти дії, неможливо забезпечити збереження речових доказів та перешкодити незаконному відчуженню, передачі, використанню та перетворенню майна. Ефективний захист та відновлення прав позивача може забезпечуватись знесенням спірного самочинно збудованого об`єкту саме особою, яка його здійснила, або за її рахунок, у разі , якщо позов буде задоволено судом.

Відповідач як власник спірного об`єкта нерухомого майна у будь-який час може розпорядитись цим майном у будь-який спосіб, зокрема, здійснити його відчуження, в тому числі, частинами, після чого можливість знесення відповідачем об`єкту за рішенням суду буде втрачена внаслідок набуття права на нього наступним набувачем; тоді як у спірних правовідносинах обов`язок знесення самочинно побудованого об`єкта мав виконати безпосередньо його забудовник.

Забезпечення позову дає можливість запобігти зміні предмету вказаного спору, сторін у справі та не завдає збитків відповідачу, не позбавить права володіння та користування спірним майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право розпорядження спірним майном.

Отже, своєчасне невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити захист чи зробити взагалі неможливим виконання рішення суду, чим порушить права і законні інтереси позивача. Просила застосувати заходи забезпечення позову та задовольнити заяву.

На підставі положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Перевіривши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 6, 8 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинення дій - приведення у відповідність до будівельної документації та декларації про готовність об`єкта до експлуатації за власний кошт об`єкту будівництва, який було зареєстровано як нерухоме майно, зокрема житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці.

На теперішній час позивач має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач має можливість вчинити дії, спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

Документи, додані заявником до заяви, не містять в собі доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Водночас суд зауважує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходу забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Крім того, наявність спору між сторонами сама по собі не свідчить, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та доводи представника позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність видам забезпечення позову, які просить застосувати заявник, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір, суд вважає за необхідне відмовити у забезпеченні позовних вимог заявника ОСОБА_1 , оскільки всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону заява не містить належного обґрунтування припущення позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду із вказаним позовом.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Міньковської Анастасії Володимирівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. Б. Кокошко