Справа № 545/4873/23
Провадження № 2/545/751/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрюк Л.І.

з участю секретаря Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,0000га, та житловий будинок в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,0000 га ОСОБА_4 , неповнолітньому сину позивача, інше спадкове майно в заповіті не було зазначено. Вважає, що прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, для оформлення свідоцтва про право на спадщину звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори. У зв`язку з тим, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно свідоцтва на право особистої власності від 26.09.1988 має статус колгоспного двору, постановою Полтавської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просив визнати право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 51,2 кв.м та житловою площею 36,3 кв.м, житловий будинок «Б-1» загальною площею 46,7 кв.м та житловою площею 18,3 кв.м, погріб вхідний «б», гараж «В», сарай «Г», вбиральня «г», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, хвіртка №3, колодязь №4, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши пояснення по справі в яких зазначив, що спадковий будинок має статус колгоспного двору і належить ОСОБА_3 на праві особистої власності відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 26.09.1988, відповідно до роз`яснень викладених у п.6 постанови ПВС України від 22.12.1995 №20 «Про судове практику у справах за позовами про захист приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, в матеріалах справи відсутня інформація про мешканців колгоспного двору в період з грудня 1990 року по 15.04.1991, а право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори - у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі не надав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.5), після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення Полтавської районної ради народних депутатів №357 від 20.09.1988, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, голова якого ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно з повідомлення Пальчиківського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади відповідно по господарського обліку 862, за адресою: с. Бугаївка Полтавського району Полтавської області головою двору рахувався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на грудень 1990 року разом з головою двору в склад сім`ї записані, дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до технічного паспорта житлового будинку садибного типу від 29.11.2023 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 станом на 24.11.2023 відповідає наступним параметрам: житловий будинок «А-1» загальною площею 51,2 кв.м та житловою площею 36,3 кв.м, житловий будинок «Б-1» загальною площею 46,7 кв.м та житловою площею 18,3 кв.м, погріб вхідний «б», гараж «В», сарай «Г», вбиральня «г», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, хвіртка №3, колодязь №4 (а.с.9-12).

Згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 20.12.2023, оціночна вартість житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 становить 176432,27грн(а.с.14).

Відповідно до довідки Пальчиківського старостинського округу Полтавсько міської територіальної громади №01-16-03.6-03/9 від 25.03.2024, за інформацією з погосподарської книги №2 села Бугаївка 1991-1995 років, щодо майна ОСОБА_3 , за ним обліковується: житловий будинок в особистій власності господарства загальна площа будинку 51,1 кв.м, в тому числі жила 36,9 кв.м; земля 0,3 га в особистому користуванні господарства (а.с.47).

Постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори №02-31 від 20.12.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно свідоцтва на право особистої власності від 26.09.1988 має статус колгоспного двору (а.с.4).

Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 р.), Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності; правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 548 ЦК Української РСР(1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР(1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 20.12.2023 №02-31, спадкоємцем після померлого ОСОБА_3 відповідно до заповіту, посвідченого Кіровською сільською радою, за реєстровим номером №222, є ОСОБА_4 , фактично приступив до управління спадковим майном, шляхом постійного проживання і реєстрації з померлим ОСОБА_1 . Інших заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. 02.03.2016 було видане свідоцтво про право на спадщину, а саме на приватизовану земельну ділянку площею 5,000га, на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України УРСР 1963 року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності (ст.112 ЦК, відповідно до якої майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам), тобто без визначення часток.

Згідно ч.1, 2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року, коли введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пп. а), б) п. 6 Постанови № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався спершу Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (Вказівки № 112/5), в подальшому Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26 та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (Вказівки № 69).

Згідно з Вказівками № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Станом на 15.04.1991, коли статус колгоспних дворів було законодавчо ліквідовано, спадкодавець проживав у зазначеному господарстві та був членом колгоспного двору, разом з ним у спірному домоволодінні були зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.10.2011 виданого виконкомом Кіровської сільської ради Полтавського району Полтавської області - ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 (а.с.6).

Як встановлено судом, ні на момент смерті ОСОБА_3 , ні на теперішній час ОСОБА_2 не заявив про своє право на частку у майні колгоспного двору.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 51,2 кв.м та житловою площею 36,3 кв.м, житловий будинок «Б-1» загальною площею 46,7 кв.м та житловою площею 18,3 кв.м, погріб вхідний «б», гараж «В», сарай «Г», вбиральня «г», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, хвіртка №3, колодязь №4, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк