БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/660/24
Провадження № 2/730/228/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Прибору П.І. в системі «Електронний суд» 20 травня 2024 року звернувся до суду з даним позовом до ДСП «Північна Пуща», в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 52821,04 грн, допустивши до негайного виконання рішення суду в цій частині, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08 лютого 2024 року по 20 травня 2024 року в розмірі 20000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що наказом №80-ос від 18.01.2024р. його було звільнено з роботи за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з 07 лютого 2024 року, але як у день звільнення, так і по цей час, йому не виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 52821,04 грн, яка виникла з вересня 2021 року по лютий 2024 року; в зв`язку з цим, у силу вимог ст.117 КЗпП України роботодавець також має сплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, розмір якого попередньо визначає в 20000 грн, оскільки на адвокатський запит відповідачем не було надано відповідної довідки про заробітну плату позивача за останні два місяці роботи.

Ухвалою судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2024 року дана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі й призначено перше судове засідання на 28 червня 2024 року о 10-00 год.

Позивач, як і його представник, були належним чином та своєчасно повідомлені про вказані дату, час і місце слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету представника-адвоката (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але в судове засідання не з`явились, про причини неприбуття не повідомили, заяви про відкладення чи розгляд справи в їх відсутність не подали. Водночас за приписами ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Тому, ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 28 червня 2024 року в зв`язку з першою неявкою в судове засідання належним чином сповіщених сторін, особливо позивача (його представника), без повідомлення ними поважності причин неприбуття, існування потреби в заслуховуванні його особистих пояснень щодо предмета спору, з огляду на приписи п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України розгляд справи відкладено на 11 липня 2024 року о 11-30 год, визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання та роз`яснено позивачу (його представнику) наслідки повторного неприбуття.

Позивач, як і його представник, були належним чином та своєчасно повідомлені про вказані дату, час і місце слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету представника-адвоката та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але в судове засідання не з`явились, про причини неприбуття не повідомили, заяви про відкладення чи розгляд справи в їх відсутність не подали.

Тому, ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11 липня 2024 року в зв`язку з другою неявкою в судове засідання належним чином сповіщених сторін, особливо позивача (його представника), без повідомлення ними поважності причин неприбуття та неподання заяв про розгляд справи за їх відсутності, існування потреби в заслуховуванні особистих пояснень щодо предмета спору сторони позивача, проте з огляду на задоволення їх клопотання про витребування доказів, у силу приписів п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України розгляд справи повторно відкладено на 22 липня 2024 року о 11-30 год, визнано обов`язковою явку позивача в судове засідання та роз`яснено позивачу (його представнику) наслідки повторного неприбуття.

Однак, позивач, як і його представник, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про вказані дату, час і місце слухання справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в електронний кабінет представника-адвоката та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), в судове засідання знову не з`явились, позивач про причини свого неприбуття не повідомив, заяв про розгляд справи в їх відсутність не подали.

Водночас представник позивача 24.07.2024р. через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи через зайнятість в інших судових засіданнях та у зв`язку з бажанням позивача давати особисті пояснення в присутності свого представника. Аналогічного змісту клопотання представник позивача надіслав до суду 24.07.2024р. і засобами електронного поштового зв`язку з накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до його електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позов та витребуваних доказів не подав.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Приписами ч.2 ст.43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

За змістом положень ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду, а відтак позивач та його представники зобов`язані брати участь у судових засіданнях та обстоювати свої позовні вимоги, проявляти процесуальну активність.

Приписи ст.223 ЦПК України є певною формою реалізації гарантій особи на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті встановлюють наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина п`ята статті 223 ЦПК України сформульована таким чином, що дає суду можливість залишити позовну заяву без розгляду, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду.

Передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Отже, у дотриманні стандартів доступу до суду, передбачених п.1 ст.6 Конвенції, важливе значення має добросовісна поведінка позивача та його представника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як і його представник, будучи належним чином і своєчасно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, тричі явку в судові засідання проігнорували: позивач усі рази без повідомлення поважності причин свого неприбуття, а представник позивача лише останнього разу вказав на причину неявки, яка заслуговує на увагу (зайнятість в інших судових засіданнях), але це не має значення у розумінні ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання адвоката Прибори П.І. в клопотанні про відкладення розгляду справи, яке надійшло через систему «Електронний суд», щодо поважної причини неприбуття позивача через його бажання давати особисті пояснення в присутності свого представника, оскільки сам позивач ОСОБА_1 безпосередньо до суду ніяких заяв чи клопотань з цього приводу не подавав. До того ж, надання особистих пояснень по суті фактичних обставин справи, з приводу чого двічі визнавалась явка самого позивача обов`язковою, жодним чином не залежить від присутності чи відсутності його представника-адвоката в судовому засіданні.

Крім того, в ухвалах суду стороні позивача роз`яснялась можливість прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку, передбаченому ст.212 ЦПК України, але вони цим також не скористались.

Відтак, клопотання представника позивача адвоката Прибори П.І. про відкладення (перенесення) розгляду справи, подане через систему «Електронний суд», не підлягає задоволенню.

Щодо аналогічного клопотання представника позивача адвоката Прибори П.І., поданого засобами електронного поштового зв`язку, то суд зважує на таке.

Відповідно до ч.1, 4, 6, 8 ст.14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно вимог п.26, 27 Положення про ЄСІТС електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість подання процесуальних документів до суду, якими є заяви, клопотання, скарги, в електронному вигляді, проте подання таких документів має здійснюватися через підсистему «Електронний суд».

Аналогічна позиція стосовно того, що «Електронний суд» - єдиний засіб направлення процесуальних документів в електронному вигляді до судів, наведена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021р. у справі №9901/335/20.

Положення ЦПК України не містять норм про можливість подачі до суду процесуальних документів в електронній формі, зокрема, у форматі WORD, JPG або PDF, шляхом їх надіслання на електронну пошту. Проте, не виключається подання процесуальних документів за правилами ЦПК України, сформованої в підсистемі «Електронний суд» та скріпленої електронним цифровим підписом (ЕЦП), з урахуванням положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Таким чином, надсилання процесуальних документів до суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи та/або його представником, є звернення з такими документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет», а для адвокатів обов`язковість цього висвітлена через призму приписів ст.14 ЦПК України, в тому числі й задля процесуальної визначеності, уникнення розгляду справи у безладний спосіб, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд.

Принагідно суд зазначає, що обмеження, пов`язанні з використанням підсистеми «Електронний суд», у тому числі щодо подачі процесуальних документів через «Електронний кабінет», є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя.

Відповідно до вимог ч.2, 4 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Отже, зважаючи на викладене, клопотання представника позивача адвоката Прибори П.І. про відкладення (перенесення) розгляду справи, подане засобами електронного поштового зв`язку з накладенням кваліфікованого електронного підпису, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Одночасно суд звертає увагу позивача (його представника) на те, що ненадходження від відповідача витребуваних документів, як то йдеться в зазначеному клопотанні, не звільняло позивача від обов`язку прибуття до суду для дачі особистих пояснень.

Таким чином, враховуючи повторну (третю) неявку належним чином повідомленого позивача (його представника) у судове засідання, ненадходження від них заяв про розгляд справи в їх відсутність та зважаючи, що явка позивача в судове засідання для дачі особистих пояснень була визнана обов`язковою, а його неприбуття перешкоджає повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини та вирішити спір, виконавши цим самим завдання й забезпечивши дотримання основних засад цивільного судочинства, визначених ст.2 ЦПК України, тому даний позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Наведений висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 липня 2023 року у справі №9901/439/21, від 04 липня 2024 року у справі №9901/489/21 за схожих обставин.

Принагідно суд повідомляє позивача (його представника), що залишення позову без розгляду не є перешкодою для доступу до правосуддя, оскільки не позбавляє його права на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 43, 128, 130, ч.5 ст.223, п.3 ч.1, ч.2 ст.257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу (його представнику) право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець