Справа № 307/5065/24
Провадження № 2-о/307/118/24
У х в а л А

28 листопада 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просить суд встановити факт ведення спільного господарства та спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою в АДРЕСА_1 , станом на день смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Водночас, Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

Правильність встановлення заінтересованої особи залежить від визначення мети, для якої особі необхідно встановити той чи інший юридичний факт.

Заявником в заяві взагалі не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Отже, заявнику, в залежності від мети встановлення факту, необхідно визначитись з колом заінтересованих осіб.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення юридичного факту, залежно від мети встановлення цього факту, можуть бути й інші особи. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Суд роз`яснює, що до заінтересованих осіб віднесено:

1) особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;

2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.

Саме ці групи заінтересованих осіб залучаються до участі у справах окремого провадження.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, залучення цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

Зважаючи на викладене, визначаючи коло заінтересованих осіб у межах даної справи, заявнику належить виходити саме з цих положень.

Зазначені вище недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року за №3674-VI.

Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви у справах окремого провадження встановлена ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок.

До позовної заяви заявником не додано документу про сплату судового збору.

Судом встановлено, що розмір судового збору за подання до суду позовної заяви у справах окремого провадження складає 605 гривень 60 копійок.

Вказана заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної заяви слід застосувати правила ч.1 ст.185 ЦПК України і залишити її без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.185 ч.1 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху.

Повідомити заявника ОСОБА_5 про необхідність виправлення недоліків даної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а саме: зазначити в заяві коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, додати до позовної заяви документ про сплату судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та роз`яснити заявнику, що в противному разі заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Тячівського

районного суду В.І.Бобрушко