Номер провадження № 2-з/521/161/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі №521/11876/24 за позовними вимогами ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом з позовом позивачем було подано заяву від 26.07.2024 року вх. №41403 про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 24387575, яка зареєстрована за ОСОБА_2 .

Зокрема, вказана вище заява про забезпечення позову аргументована тим, що оскільки на даний час спірне майно зареєстроване за відповідачем, останній може ним розпорядитися, передати його у користування або відчужити на користь інших осіб, що може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

При цьому, як зазначено позивачем, відповідачем неодноразово вказувалося про те, що він має намір здійснити продаж квартири.

Наведені обставини, на переконання позивача, є підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на спірне майно.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд зазначає таке.

Так, як встановлено судом, звертаючись до місцевого загального суду з позовом про поділ майна подружжя, позивач позиціонує наявним між нею та відповідачем спір, який має майновий характер.

При цьому, метою забезпечення позову позивач вважає вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд вказує, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, у п. 1 ч. 1 якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Подібної правової позиції дотримано також Верховним Судом у постанові Колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.12.2020 року у справі №756/2609/20.

Також, як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, вирішуючи питання забезпечення позовних вимог, за заявою ОСОБА_1 , суд приймає до уваги доводи позивача, на підтвердження її вимог, з яких вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу спільного нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , вважає, що захід забезпечення позову у вигляді арешту на вказану вище квартиру, є співмірним та відповідає обсягу заявленим позовним вимогам, а також те, що існують об`єктивні ризики можливого відчуження та/або приховування майна, яке є предметом розгляду справи.

Зазначені вище обставини дають підстави вважати, що на теперішній час існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а незабезпечення позовних вимог на даній стадії розгляду справи може ускладнити подальший розгляд справи по суті, та може позбавити позивача на ефективний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову у цивільній справі №521/11876/24 є обґрунтованою та такою, що потребує задоволення, шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Такий вид забезпечення позову буде співмірним з заявленими вимогами і достатнім для ефективного захисту інтересів позивача. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачем свого майна, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі №521/11876/24 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 24387575, яка зареєстрована за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009) для виконання, та сторонам у справі для відома.

Уповноважити ОСОБА_1 , вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу складено та підписано 29.07.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.О. Шевчук