ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/8980/18 Номер провадження 22-ц/814/3009/24Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

21 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Триголова В. М., Чумак О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зінов?євої Анни Юріївни

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року у складі судді Савченко Л. І.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», про визнання деклараційного патенту на корисну модель недійсним,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до Московського районного суду м. Харкова суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд визнати недійсним патент України № НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос», власником якого є ОСОБА_2 , з дати публікації відомостей про заявку № u 2015 00723, тобто з 25.05.2015 (бюлетень № 10).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Зінов?єва А. Ю. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

20 листопада 2024 року на електронну адресу апеляційного суду надійшла спільна заява від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про укладення мирової угоди, яку сторони просили затвердити, а провадження у справі закрити.

За змістом спільної заяви сторін та мирової угоди, укладеної між сторонами 18 листопада 2024 року, ОСОБА_1 повністю визнає права на патент України № НОМЕР_1 від 25.05.2015 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос», зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , та не порушує питання щодо визнання цього патенту недійсним, а ОСОБА_2 у свою чергу визнає, що ОСОБА_1 , здійснюючи підприємницьку діяльність, не порушує права ОСОБА_2 , як власника патенту № НОМЕР_1 від 25.05.2015 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос». Сторони підтверджують, що не мають жодних претензій один до одного та ні у процесі укладення мирової угоди, ні у процесі виконання її умов, або в подальшому вони не будуть звертатися до суду або в позасудовому порядку для пред`явлення один до одного будь-яких претензій по суті спору щодо визнання деклараційного патенту недійсним, а також те що ні в процесі укладення мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі і держави. Наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди сторонам зрозумілі.

Згідно частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета cпору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (частини друга, третя статті 208 ЦПК України).

За своїм змістом мирова угода - це угода, яка укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, задля яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Якщо зміст мирової угоди між сторонами не стосується предмету спору, то така угода є цивільно - правовим договором, а не мировою угодою.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому. Укладення мирової угоди неможливе також і в тих випадках, коли ті чи інші відносини конкретно врегульовано законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Перевіривши зміст мирової угоди, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для її затвердження, оскільки мирова угода не містить умов, які підлягають виконанню на підставі судового рішення, а умови мирової угоди в частині відмови сторін від права на захист суперечать вимогам статей 15, 16 ЦК України та є недійсними в силу приписів частини третьої статті 4 ЦПК України.

Визнання позивачем ОСОБА_1 права на патент України № НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос», власником якого є ОСОБА_2 , а також визнання відповідачем ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 , здійснюючи свою підприємницьку діяльність, не порушує його права, як власника патенту, не потребує затвердження судом та може бути забезпечено шляхом укладення між сторонами цивільно-правових угод або певної поведінки з дотриманням принципів цивільного законодавства, зокрема, свободи підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а також справедливості, добросовісності та розумності.

Намагання сторін урегулювати питання щодо використання об`єкта права інтелектуальної власності в умовах економічної конкуренції у спосіб затвердження мирової угоди судом не ґрунтується на нормах права.

Таким чином оскільки умови наданої суду мирової угоди сторін суперечать закону та є невиконуваними, колегія суддів апеляційного суду відмовляє у її затвердженні.

Керуючись статтями 207, 368, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 18 листопада 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Продовжити судовий розгляд справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Зінов?євої Анни Юріївни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді В. М. Триголов

О. В. Чумак