Справа № 211/3607/24
Провадження № 2/211/1968/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 липня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Дербін Д.О., звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради та просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок садибного типу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя її мати, ОСОБА_2 , вчинила заповіт на її ім`я, ОСОБА_1 , який посвідчено 18 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Євгеном Михайловичем, у реєстрі 1405; 1406. 20 травня 2024 року ОСОБА_1 отримала від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Євгена Михайловича постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю у неї правоустановчих документів на спадкове майно.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази.

Ухвалою суду від 09 липня 2024 року закрите підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Представник позивача адвокат Дербін Д.О. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. просила розглянути справу за відсутності представника виконкому, при відсутності інших спадкоємців заперечень щодо вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження, а.с. 10 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 15 копія свідоцтва про смерть, а.с. 17 копія свідоцтва про розірвання шлюбу).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: житловий будинок садибного типу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало померлій на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 21.11.1979 Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-3897 (а.с. 50 зв.-52 копія договору, а.с. 59 довідка, видана КП «Криворізьке районне БТІ» ДОР» від 24.06.2024 за №614).

За життя, 18.10.2023, ОСОБА_2 склала заповіт та на випадок своєї смерті заповідала усе належне їй майно ОСОБА_1 (а.с. 16 копія заповіту).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №134-2023 (а.с. 46-58), заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за заповітом є її донька ОСОБА_1 , яка 19.12.2023 подала до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М. заяву про прийняття спадщини.

20.05.2024 своєю постановою приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Є.М. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу. Відмову мотивовано тим, що у позивача відсутні правоустановчі документи на спадкове майно (а.с. 23 копія постанови).

Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1234 Цивільного кодексу України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Частиною 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статтях 15 та 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Але як вбачається з матеріалів цивільної та спадкової справ у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують її право у реалізації нею своїх прав на належне їй нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи викладене, суд вважає встановленим факт того, що матір позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на законних підставах володіла житловим будинком АДРЕСА_1 . Тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає - позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві особистої приватної власності житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 59,5 кв.м., житловою площею 43,3 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належало померлій на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 21.11.1979 Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-3897.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 липня 2024 р.

Суддя Д.М. Ніколенко