Справа № 195/1667/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
18.11.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвої Ю.С., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Томаківської селищної ради служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_5 про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його адресою реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є ОСОБА_8 . У зв`язку зі вступом з іншим чоловіком в шлюб, ОСОБА_8 змінила своє прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 . З ОСОБА_4 він не перебував в шлюбних відносинах.
ОСОБА_4 з початку 2012 року виїхала до м.Запоріжжя, де мешкає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 , але адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 не змінювала.
Позивач зазначає, що з 2012 року по цей час ОСОБА_4 своїх дітей жодного разу не відвідувала, участі в їх вихованні та утриманні не приймає. Йому відомо, що ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями. Його діти з початку 2012 року залишилися постійно проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1 .
Будинок за вказаною адресою належить йому, ОСОБА_1 , на праві власності. У дітей є окремі кімнати, які облаштовані всім необхідним для навчання та розвитку за віком. Діти відвідують навчання у Томаківському ліцеї №2.
Позивач також зазначає, що він, як батько, постійно слідкує за станом здоров`я своїх дітей, за необхідності відвідують лікарів разом з дітьми. Дбає про відповідний одяг та їжу, забезпечує належні умови розвитку дітей та відповідної освіти. Організовує відпочинок в межах України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 цивільну справу було розподілено судді Кондус Л.А.
Інформація з Єдиного державного демографічного реєстру про підтвердження встановленого місця проживання (реєстрації) відповідачки надійшла 23.09.2024.
Ухвалою судді 23.09.2024 року було відкрито провадження у справі.
Представник позивача адвокат Кок Ю.І. та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Крім того, відповідачка повідомлялася про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади».
Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує проти позовних вимог, оскільки мати дітей тривалий час не проживає разом з ними, діти проживали та проживають з позивачем у справі.
У судовому засіданні заслухано думку дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо визначення їх місця проживання разом з батьком, які бажають проживати з батьком, оскільки він їх виховує.
Свідок ОСОБА_11 , яка проживає в АДРЕСА_3 , в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачем у справі. Коли діти були ще малими, Діані було 4 роки, а Ангеліні було 1,5 років, їх мати поїхала, діти залишились проживати з батьком. Мати іноді забирала дітей, але дуже рідко. ОСОБА_12 ходила в дитячий садок за місцем свого проживання з батьком. Свідок підтвердила той факт, що малолітня ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 , весь час проживають разом з батьком ОСОБА_1 за однією адресою, стосунки у них добрі.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з позивачем у справі ОСОБА_1 , який є її рідним сином, та його дітьми проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Діти ОСОБА_14 і ОСОБА_12 з народження проживають у цьому будинку. Ангеліні було 1,5 років коли пішла від них мати, яка є відповідачкою у справі. Мати періодично виходить з ними на зв`язок. Останній раз коли діти їздили до матері, остання запропонувала їм жити разом, але діти не захотіли з нею залишатися.
Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, позивача, представника третьої особи, свідків, та думку дітей, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Сторони у справі є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.13,14). Однак матір`ю дітей у свідоцтвах про народження зазначена ОСОБА_8 , яка в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 . З ОСОБА_4 позивач не перебував в шлюбних відносинах.
Як зазначає позивач, ОСОБА_4 з початку 2012 року виїхала проживати до м.Запоріжжя, але адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 не змінювала, що підтверджується також відповіддю № 799591 з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.17), витягом про зареєстрованих у житловому будинку осіб (а.с.9).
Судом встановлено, що відповідачка участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Діти з початку 2012 року залишилися постійно проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що також засвідчили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .
У будинку за вказаною адресою, належному позивачу, у дітей є окремі кімнати, які облаштовані всім необхідним для навчання та розвитку за віком, що підтверджується Актом обстеження умов проживання органу опіки та піклування виконавчого комітету Томаківської селищної ради від 06.09.2024 року. Діти відвідують навчання у Томаківському ліцеї №2.
Позивач, як батько, постійно слідкує за станом здоров`я своїх дітей, забезпечує належні умови розвитку дітей та відповідної освіти, займається самостійним вихованням та утриманням дітей.
На підтвердження вказаних обставин позивачем також додано до матеріалів справи: характеристику на ім`я ОСОБА_6 , учениці 5-А класу Томаківського ліцею №2 від 06.09.2024 за вих. №102 (а.с.6), характеристику випускниці 11 класу Томаківського ліцею №2 ОСОБА_7 (а. с.6), акт обстеження житлово-побутових умов, складеного 06.09.2024 за участю депутата Томаківської селищної ради (а.с.7), акт обстеження умов проживання (а.с.7-8).
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною другою ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Частиною третьою ст. 160 СК України передбачено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до частини 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).
Враховуючи, що позивач займається вихованням дітей, піклується про них, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, суд вважає, що на сьогодні час проживання дітей з батьком, які фактично проживають з ним, буде відповідати саме інтересам дітей, й позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному.
Крім цього, визначення місця проживання дітей разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, враховуючи, що на сьогодні визначення місця проживання дітей разом з батьком відповідає інтересам дітей, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.
Оскільки позивач самостійно сплатив суму судового збору і в резолютивній частині позову не наполягає на стягнені з відповідачки даної суми, суд не стягує з відповідачки судовий збір (а. с. 12).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 141, 229, 235, 258-259, 265, 268, 274, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Томаківської селищної ради служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей - задовольнити.
Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за його адресою реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Відомості про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділ у XIII Перехідні положення ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Повний текст рішення суду складено 27.11.2024.
Суддя: Л. А. Кондус