СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/522/24
Провадження № 2/684/187/2024
28 листопада 2024 року с-ще Стара Синява
Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
судді Гринчук С.М.
за участі секретаря судового засідання Олійник Л.М.,
учасники справи:
позивач АТ «Акцент-Банк»,
представник позивача Шкапенко О.В.,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Стара Синява за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У жовтні 2024 року позивач Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» (далі за текстом АТ «А-Банк») через представника ОСОБА_2 звернулося до суду із вказаним вище позовом.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 06 червня 2019 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку укладено кредитний договір, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано кредитну картку.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом із Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті https:/a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.
Однак відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого станом на 23 вересня 2024 року утворилася заборгованість в розмірі 34 729 гривень 95 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 29 731 гривня 72 копійки, заборгованість за відсотками 4998 гривень 23 копійки.
З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та сплачений ним судовий збір.
Позивач не забезпечив явку в судове засідання свого представника, про час та місце його проведення повідомлений, у поданому 10 жовтня 2024 року до суду клопотанні просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позов підтримує в повному обсязі,, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (арк.спр.42, зворот).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , одну з яких отримав особисто, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.спр.56), інша повернулася до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.60-61). Відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою відповідачу.
Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (арк.спр.48).
07 листопада 2024 року відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача.
Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 28 листопада 2024 року постановив ухвалу.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке.
Суд установив, що 06 червня 2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі Анкета-Заява). Відповідно до вказаної Анкети-Заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомлений та згоден, а також примірник якого відповідач отримав шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Підписавши анкету-заяву, відповідач зобов`язався виконувати умови та правила надання банківських послуг (арк. спр.9).
Видача банківської карти підтверджується довідкою, в якій вказаний номер банківських карт, що були видані ОСОБА_1 під час відкриття йому банківського рахунку № НОМЕР_1 (арк. спр.21).
Згідно з довідкою за лімітами, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , кредитний ліміт встановлено06 червня 2019 року в розмірі 5000 гривень; 07 грудня 2019 року за ініціативою банку - зменшено до 4410 гривень; 23 грудня 2019 року за ініціативою банку кредитний ліміт зменшено до 3410 гривень, 05 січня 2020 року - до 2460 гривень; 09 лютого 2020 року - ще до 2060 гривень, 18 лютого 2020 року - до 360 гривень, 08 березня 2020 року - до 60 гривень; 25 жовтня 2023 року розмір кредитного ліміту за ініціативою банку збільшено до 20 000 гривень; 09 листопада 2023 року банк збільшив кредитний ліміт до 27 000 гривень, 09 лютого 2024 року кредитний ліміт збільшено до 30 000 гривень (арк.спр.22).
Даними Виписки по картці № НОМЕР_2 від 23 вересня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_1 користувався коштами банку, періодично здійснював погашення заборгованості, а банк здійснював списання відсотків за використання кредитного ліміту (арк.спр.11-20).
Згідно з наданим позивачем Розрахунком заборгованості, станом на 23 вересня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 34 729 гривень 95 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 29 731 гривня 72 копійки, заборгованість за відсотками 4998 гривень 23 копійки (арк.спр.5 (зворот) 8).
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ)).
Відповідно до статі 6 Закону №2664-ІІІ фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору, який має містити, в тому числі, підписи сторін.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд установив, що 06 червня 2019 року між АТ «Ацент-Банк» і ОСОБА_1 на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку укладено кредитний договір.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, крім тіла кредиту просив стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками нарахованими на тіло кредиту.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Позивач, обґрунтовуючи позов, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, як невід`ємні частини договору.
Однак такі докази суд не бере до уваги,оскільки вони не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного 06 червня 2019 року з відповідачем шляхом підписання анкети-заяви.
Водночас у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 06 червня 2019 року процентна ставка не зазначена.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Посилання позивача на паспорт споживчого кредиту, як на підставу стягнення процентів, також є необґрунтованим.
Зазначений паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Окрім того, паспорт споживчого кредиту містить застереження, що інформація, яка зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною лише до 01 січня 2019 року. А тому, паспорт споживчого кредиту не містить відомостей про те, які саме із зазначених у ньому умов (по картці «Універсальна», по картці «Універсальна Gold» та чи по картці « ОСОБА_3 ») були прийняті відповідачем.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Таким чином відсутні підстави для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у розмірі 4998 гривень 23 копійки, тому у позові у цій частині необхідно відмовити.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 висловила позицію про те, що якщо фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги згідно зі статтею 530 ЦК України, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно із розрахунком заборгованості, наданої банком, станом на 23 вересня 2024 року заборгованість за кредитом становить 34 729 гривень 95 копійок та складається із: заборгованості за кредитом 29 731 гривня 72 копійки, заборгованість за відсотками 4998 гривень 23 копійки.
Водночас як вбачається зі змісту виписки по картці ОСОБА_1 банк здійснював автоматичне списання процентів, які не передбачені договором.
Суд відхиляє вказаний розрахунок, оскільки з дослідженої судом виписки по рахунку видно, що за період з 06 червня 2019 року по 01 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_1 отримав 74 322 гривні 47 копійок кредитних коштів. Водночас на погашення тіла кредиту та відсотків відповідач вніс 50 502 гривні 16 копійок. Відтак заборгованість за тілом кредиту становить 23 820 гривень 31 копійка (74 322,47 50 502,16), яка й підлягає стягненню із ОСОБА_1 ..
Таким чином суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки в ході судового розгляду справи об`єктивно, на підставі наданих позивачем доказів, встановлено укладення відповідачем договору, отримання ним коштів, а також неналежне виконання останнім умов договору, існування заборгованості за кредитним договром б/н від 06 червня 2024 року.
Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 3028 гривень.
Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд зазначає наступне.
Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2074 гривні (3028х68.5:100).
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-289 ЦПК України, суд
Задовольнити частково позов Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 06 червня 2019 року у розмірі 23 820 (двадцять три тисячі вісімсот двадцять) гривень 31 копійка.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» 2074 (дві тисячі сімдесят чотири) гривні сплаченого позивачем судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 28 листопада 2024 року.
Суддя С.М. Гринчук