С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/2260/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

27 березня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - адвоката Ярошенка С.М.

представника Відповідача ДПП - Бобошка О.П.

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкодизавданої внаслідок незаконного притягнення до відповідальності.

ІI. Описова частина

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з цивільним позовом до Департаменту патрульної поліції та Державної казначейської служби України та просив стягнути з держави на свою користь 84071,60 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та співробітників Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою від 28 серпня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Коробенка С.В. від 30 жовтня 2023 року в справі було відкрите провадження.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

10 травня 2021 року відносно нього поліцейським УПП в м. Києві Рижвим Р.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №209988 за ознаками ч.1 ст.130 КпАП України.

Вказує, що постановою Київського апеляційного суду було винесено постанову від 27.05.2022 про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що йому завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач стверджує, що відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» він має право на відшкодування моральної шкоди виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, тобто за період з 10.05.2021 по 27.05.2022.

Відтак, за розрахунком Позивача, мінімальний розмір моральної шкоди, на яку він має право, становить 84071,60 гривень.

23 січня 2024 року до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, в якому Відповідач-1 проти позову заперечував. Зазначив, що патрульний поліцейський, виявивши в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, цілком обгрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, якому в подальшому була надана оцінка судом. Відтак, вважає, що працівником поліції не вчинено жодних протиправних дій щодо Позивача, навіть з урахуванням того, що в подальшому справа про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності була закрита за відсутністю складу правопорушення. Крім того, представник Відповідача-1 звернув увагу суду на те, що Позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди.

21 лютого 2024 року надійшов відзив Державної казначейської служби України, яка наполягала на тому, що вимоги до Казначейства є безпідставними, жодних прав ОСОБА_1 . Відповідачем-2 порушено не було.

У судовому засіданні представники Позивача та Відповідача-1 підтримали свої позиції, викладені в заявах по суті справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.05.2021 поліцейським Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Рижвим Р.І. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2021 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України у вигляді накладення штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В подальшому за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 постановою Київського апеляційного суду від 27.05.2022 провадження в справі відносно нього було закрите у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в порядку ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Визначаючи розмір заподіяної йому моральної шкоди Позивач посилався на ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Визначаючи обгрунтованість застосування положень даного Закону до правовідносин між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Підставою для відшкодування шкоди у даній справі є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, а спричинена Позивачу шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки судовим рішенням, яке набрали законної сили, було закрите провадження в справі про адміністративне правопорушення, наявні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди заданої Позивачу діями працівників поліції, які полягали у безпідставному складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи наявні у справі матеріали, суд визнає факт заподіяння Позивачу моральної шкоди діями працівниками Департаменту патрульної поліції, спрямованими на безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ст. 130 КпАП України.

Враховуючи характер та обставини заподіяння моральної шкоди, обсяг доказів, наданих у підтвердження фізичних та душевних страждань Позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, аргументи, які покладені в основу судового рішення про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд вважає розмір позовних вимог Позивача щодо стягнення моральної шкоди завищеними.

Так, Позивачу були спричинені моральні страждання, які є наслідком необгрунтованого притягнення його до відповідальності, вимушеного відшукання засобів правового захисту, відстоювання своєї позиції в суді, а тому керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідним стягнути з держави компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, що є достатньою та адекватною компенсацією з огляду на той факт, що закриття провадження у справі пов`язане лише з порушенням порядку фіксування працівниками поліції адміністративного правопорушення.

IV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 23, 1167, 1174, 1176 ЦК України ст. 12, 141, 81, 263, 264, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з держави за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію за заподіяну незаконним притягненням до адміністративної відповідальності моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; Ідентифікаційний номер юридичної особи 40108646;

Відповідач-2: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6; ідентифікаційний номер юридичної особи: 37567646.

Суддя: