Березівський районний суд Одеської області
28.11.2024
Справа № 494/1733/24
Провадження № 2/494/682/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Станілевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 29 вересня 2012 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №70. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Позивач зазначає, що з ОСОБА_2 спільно проживали до 2017 року. Саме з цього часу сторони спільне господарство не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків, не мають будь-яких фінансових взаємовідносин та не спілкуються. Спільне життя не склалось через поступове погіршення стосунків, постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. Фактично сім`я не існує, шлюб існує формально. Станом на теперішній час ОСОБА_1 має намір створити іншу сім`ю. Відповідачка не бажає надати згоду на розірвання шлюбу. З даного питання позивач звертався до органу РАЦС, де йомубуло повідомлено, що заява про розірвання шлюбу подається спільно з відповідачкою, у зв`язку з чим ОСОБА_1 пропонував їй подати відповідну заяву, але ОСОБА_2 відповідає відмовою, так як їй це не потрібно. ОСОБА_1 не може примусити відповідачку до цього, а крім того, не може чекати так як перебуває у зоні бойових дій.

Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою наміру не має. Подальше перебування у шлюбних відносинах не принесе користі ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 і буде суперечить інтересам позивача. За таких обставин ОСОБА_1 вважає найкращім припинити шлюбні відносини.

Крім цього, позивач зазначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан його шлюбних відносин з відповідачкою, оскільки вказані обставини продовжуються більш 6 років і за цей час вони могли б, при бажанні, примиритись.

На підставі вищевикладеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 07.11.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 28.11.2024 року о 08:00 год.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов в повному обсязі.

За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин, на які позивач посилався, врахувавши визнання позову відповідачкою, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У судовому засіданні встановлено наступне.

29 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №70. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалось через поступове погіршення стосунків, постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті. Спільно як подружжя вони проживали до 2017 року. Саме з цього часу сторони спільне господарство не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків, не мають будь-яких фінансових взаємовідносин та не спілкуються. Станом на теперішній час ОСОБА_1 має намір створити іншу сім`ю.

З питання розірвання шлюбу позивач звертався до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання, так як для подання заяви про розірвання шлюбу потрібна присутність другого з подружжя. Однак, відповідачка категорично відмовляється відвідати органи державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачкою, суд вважає причини, що спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб міжОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №70.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5128 (Березівський РС ГУДМС України в Одеській області) 08.11.2023 року, РНОКПП НОМЕР_2 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5128 (Березівський РС ГУДМС України в Одеській області) 08.11.2023 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Панчишин А.Ю.