Справа № 404/9700/23
Номер провадження 2/404/2414/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Щербини А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ПП «Агропромсервіс» (, вул. Осипенко, 1-А, м. Кропивницький) про визнання права власності на нерухоме майно та витребування з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ПП «Агропромсервіс» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову зазначив, що висновком управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 15.05.2001 року № 298 ОСОБА_3 погоджене місце розташування тимчасової автостоянки на розі вулиць Маршала Конєва і Генерала Жадова.

28 вересня 2001 року між ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,20 га під розміщення автомобільної стоянки, що розташована на АДРЕСА_3 ; на момент подачі позову земельна ділянка мала адресу: АДРЕСА_4 , і кадастровий номер :37:335:0032.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю 18 червня 2002 року ОСОБА_3 виданий дозвіл на виконання будівельних робіт № 59 будівництва тимчасової автостоянки за зазначеною адресою.

Висновком від 07.10.2009 року № 02-ік/2009 встановлено відсотки будівельної готовності вищезазначеного об`єкта: огорожа з в`їзними воротами - 95%, охоронний пост і вбиральня - 100%, інше - від 80 до 100 відсотків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, але до своєї смерті не ввів об`єкти в експлуатацію.

При цьому 25 листопада 2013 року він заповів належний йому на праві власності об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :37:335:0032, позивачу - ОСОБА_1

15.04.2014 року позивач прийняв спадщину, звернувшись із відповідною заявою до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Тєрєхової С.В., внаслідок чого була заведена спадкова справа № 11/2014 від 15.04.2014, номер у спадковому реєстрі 55982316. Однак постановою від 15.09.2014 року нотаріус відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :37:335:0032, який належав покійному ОСОБА_3 , із посиланням на архівну довідку № 111566, видану 11.09.2014 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ», відповідно до якої нерухоме майно належить третій особі на підставі рішення третейського суду від 10.11.2006 року. Позивачем було встановлено, що 20.09.2006 року цей об`єкт незавершеного будівництва був проданий приватному підприємству «Агропромсервіс» громадянином ОСОБА_4 .

В подальшому ПП «Агропромсервіс» на підставі нотаріально посвідчених договорів № 3586, №3587 від 27.06.2013 року продало ОСОБА_2 зазначене нерухоме майно, а саме сторожу під літерою «А», вбиральню під літерою «Б», огорожу під літерою «N»; сума договорів склала по 47575,00 грн. кожного.

Отже, оскільки майно вибуло із володіння ОСОБА_3 поза його волею, це не призвело до припинення його права власності на нього, а відтак, оскільки на теперішній час набуття позивачем відповідного права власності в порядку спадкування за заповітом не визнається відповідачкою, то воно потребує захисту шляхом задоволення позову про визнання права власності в порядку передбаченому ст. 392 ЦК України. Тому звернувся до суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2023 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семенова Євгенія Олексійовича у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: ПП «АГРОПРОМСЕРВІС» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння, відмовлено.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Семенова Євгенія Олексійовича у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: ПП «АГРОПРОМСЕРВІС» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння, відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , який представляє інтереси ОСОБА_1 задовольнити частково. Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.12.2023 року змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині залишено без змін.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2024 року витребувано від Відділу державної реєстрації смерті у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяг з актового запису про смерть відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 квітня 2024 року витребувано від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхової Світлани Володимирівни копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

01 березня 2024 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначила, що твердження сторони позивача, що вона ніби-то є недобросовісним набувачем, спростовуються наданими нею судовими рішеннями, про існування яких представник позивача не повідомив суд, чим порушив обов`язки учасника справи передбачені ч.2 ст.43 ЦПК України. Жодного належного та допустимого доказу в порядку ч.2 ст.78 ЦПК України, щодо права власності на об`єкти незавершеного будівництва які на його думку належали померлому ОСОБА_3 , представник позивача до суду не надав. Згідно ч.1 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. 25.11.2013. ОСОБА_3 достеменно будучі обізнаний про відсутність у нього права власності на нерухоме майно на АДРЕСА_3 у вигляді незавершеного будівництва, що було також встановлено рішенням суду від 13.11.2013 по справі 404/5488/13-ц, склав заповіт на користь спадкоємця ОСОБА_1 . Дії ОСОБА_3 по складанню заповіту, можливо кваліфікувати як вчинення фіктивного одностороннього правочину, з метою фактичного узаконення переходу права на майно якого у нього не було до іншої особи, всупереч встановленого законом порядку. На території стоянки відповідачем побудовано кафе, право власності на яке зареєстровано в встановленому законом порядку. Кадастрового номеру земельної ділянки зазначеного в позові не існує, є інший кадастровий номер та зазначена конкретна адреса. Стороною позивача не надано доказів, які б свідчили про перебування предмету купівлі-продажу на момент укладання оспорюваного правочину у власності іншій, ніж власність ПП «Агропромсервіс». Просила у позові відмовити в повному обсязі.

08 березня 2024 року від представника позивача адвоката Семенова Є.О. надійшла відповідь на відзив.

11 квітня 2024 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності.

14 травня 2024 року від приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхової Світлани Володимирівни надійшла копія спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача адвокат Семенов Є.О. позов підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові, просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача адвокат Яушев В.В. проти позову заперечили, посилаючись на обставини викладені у відзиві, просили відмовити позивачу в заявлених вимогах в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та їх предстанвиків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 12 червня 2001 № 1032 "Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин" між Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої сторони, укладено договір оренди земельної ділянки, який 28 вересня 2001 року посвідчений державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Івановою І.Ю. Договір зареєстрований в Книзі державної реєстрації 5 жовтня 2001 року за № 237.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.12.2003 по справі №2-2284/2003 стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 108000 грн у відшкодування матеріальних збитків та 5000 грн у відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17.06.2004 по справі №22а-1097/2004 скасовано рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.12.2003 по справі №2-2284/2003 та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 108000 грн та моральну шкоду в сумі 1000 грн. В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про захист прав споживачів відмовлено.

Рішенням третейського суду м. Кіровограда від 10.11.2006 по справі №21/10-06 визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.09.2006 укладеного між ПП «Агромпромсервіс» та ОСОБА_4 - дійсним. Визнано право власності на нерухоме майно об`єкт незавершеного будівництва, що складається зі сторожки літ. «А», вбиральні літ. «Б», огорожі літ. «11», що розташоване на земельній ділянці загальною площею 2030,30 кв.м. на перехресті АДРЕСА_3 - за ПП «Агромпромсервіс».

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно права власності зареєстровано за ПП «Агромпромсервіс».

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2007 визнано мирову угоду на стадії виконання, укладену 11.06.2007 між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_3 за якою: Боржник визнає, що його заборгованість перед стягувачем на момент укладення Мирової угоди складає 109000 грн. Боржник гарантує, що протягом 3-х днів, з моменту затвердження цієї Мирової Угоди судом, ним буде передано Стягувачу у власність майно автостоянки, що розташовано на розі вулиць Конєва та Жадова в м. Кіровограді, про що обов`язково має бути складено письмовий документ (…) отримання свідоцтва про право власності на майно автостоянки.

Пункт 5 Ухвали суду визначає, що Боржник і Стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушенні права будь яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11.07.2012 по справі №22-ц/1190/2263/12 скасовано ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2007 з передачею заяви ОСОБА_3 про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення суду на новий розгляд в той же суд.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2012 по справі №1109/7568/12 в задоволені заяви про затвердження мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про передачу в рахунок боргу в сумі 109000 грн. незавершеного будівництва автостоянки, розташованого на перехресті АДРЕСА_3 , відмовлено.

Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2009 по справі 2-189-09, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19.05.2009 визнано недійсним, з моменту укладення, договір купівлі-продажу майна автостоянки розташованої на розі вулиць Жадова і Конєва в Кіровограді від 20.09.2006 між ОСОБА_4 та ПП «Агромпромсервіс». В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про незаконним рішення третейського суду, скасування запису про реєстрацію права власності - відмовлено. Підставою для звернення до суду, ОСОБА_1 зазначив порушення його права власності.

Згідно постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.07.2012 по справі №1170/2-а-2092/12 в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до ОКП «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» за участю третьої особи ПП «Агромпромсервіс» повністю відмовлено.

ПП «Агромпромсервіс» та ОСОБА_2 (Арутюнян) 27.06.2013 уклали договори купівлі-продажу частки об`єкта незавершеного будівництва, що розташоване за адресою АДРЕСА_4 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.11.2013 по справі 404/5488/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства "Агропромсервіс", Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , Управління Держземагенства в Кіровоградському районі про витребування майна із чужого незаконного володіння майна автостоянки, поновлення дії договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання скасувати реєстрацію майна автостоянки, розірвання договору оренди землі та скасування його реєстрації - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06.08.2014 року вищезазначене рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.10.2014 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вищезазначене рішення відмовлено.

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, яким просить: - визнати недійсним з моменту вчинення договір купівлі - продажу, 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва, що розташоване за адресою АДРЕСА_4 , укладеного 27.06.2013 року між Приватним підприємством «Агропромсервіс» та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А., та зареєстрований в реєстрі за № 3586; - скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору купівлі продажу, 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва, від 27.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А., номер запису про право власності: 1452873, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; - визнати недійсним з моменту вчинення договір купівлі - продажу 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва, що розташоване за адресою АДРЕСА_4 , укладеного 27.06.2013 року між Приватним підприємством «Агропромсервіс» та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А., та зареєстрованого в реєстрі за №3587; - скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору купівлі - продажу, 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва, від 27.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряним О.А., номер запису про право власності: 1454090, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1; стягнути з відповідачів внесений судовий збір. На момент укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу право власності ПП «Агропромсервіс» було зареєстровано у встановленому порядку, а сторони дійшли згоди щодо усіх умов укладених договорів, з огляду на що підстав для визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 27.06.13 року, у зв`язку із визнанням недійсним, з моменту укладення договору купівлі-продажу майна автостоянки, розташованої на розі вулиць Жадова і Конєва в м. Кіровограді від 20.09.2006 року між ОСОБА_4 та ПП «Агропромсервіс» згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2009 року, залишеного без змін колегією суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 19.05.2009 року.

Рішенням суду встановлено, що за вказаних обставин, враховуючи, що на час посвідчення договорів купівлі-продажу відповідач ПП «Агропромсервіс» був власником нерухомого майна, яке належало йому на підставі рішення Третейського суду від 10.11.2006, а відповідач ОСОБА_5 стала добросовісним його набувачем, при цьому, ОСОБА_1 , не є стороною оспорюваних договорів купівлі-продажу, та зазначене нерухоме манно не входить до складу спадкового манна, що належить ОСОБА_7 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відтак правові підстави визнання їх недійсними не доведені, тому у задоволенні позову повністю слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Згідно заповіту від 25 листопада 2013 року ОСОБА_3 заповів належний йому на праві власності об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :37:335:0032 - ОСОБА_1 .

15.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Тєрєхової С.В.,

Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 11/2014 від 15.04.2014, номер у спадковому реєстрі 55982316.

Постановою від 15.09.2014 нотаріус відмовила ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :37:335:0032, із посиланням на архівну довідку № 111566, видану 11.09.2014 ОКП «Кіровоградське ООБТІ», відповідно до якої нерухоме майно, на яке просить видати свідоцтва спадкоємець, належить ПП «Агрорпромсервіс» на підставі рішення третейського суду від 10.11.2006. Вказане нерухоме майно не входить до складу спадкового майна, що належить померлому ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Правилом частини першої статті 15ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності.

Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Такі ж саме права має законний володілець майна.

Цивільним кодексом України передбачено як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться усі випадки, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положеннями ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України,обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відсутні правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на спірне майно.

Виходячи з того, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що на момент смерті ОСОБА_8 був власником спірного нерухомого майна, оскільки особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, заявлені вимоги не підлягають задоволенню, так як на звернення з віндикаційним позовом наділений правом лише власник майна, яке вибуло з володіння останнього поза його волею.

Посилання позивача на те, що відповідач набув у власність спірне нерухоме майно, яке вибуло з володіння ОСОБА_8 не з його вини внаслідок неправомірних дій інших осіб не заслуговують на увагу по вищевикладеним мотивам.

Суд наголошує, що згідно з вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що ані фізичного, ані юридичного вибуття майна з володіння ОСОБА_8 не з його волі не відбулось, як і не встановлено належності йому цього спірного майна, що виключає звернення позивача саме з таким позовом до відповідача, який набув спірну нерухоме майно у власність у іншого належного власника у законний спосіб.

З наведених підстав суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ПП «Агропромсервіс» (, вул. Осипенко, 1-А, м. Кропивницький) про визнання права власності на нерухоме майно та витребування з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 29.11.2024.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда