Провадження № 2/522/1579/24
УХВАЛА

18 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

представника позивача адвоката Шевцова А.В.,

представника відповідача адвоката Зозулянського Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача адвоката Зозулянського Дмитра Олександровича про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 10 566,74 доларів США, що еквівалентно 386 410,88 грн,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 10 566,74 доларів США, що еквівалентно 386 410,88 грн.

25.10.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.06.2024 від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, яка мотивована тим, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеса перебуває справа № 1519/21236/2012 за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також в провадженні Верховного Суду перебуває цивільна справа № 1519/21236/2012 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 30.11.2022 про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2016 про виправлення описки у рішенні суду, по якій було відкрито касаційне провадження.

10.07.2024 від представника позивача надійшли заперечення на заяву про зупинення провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, клопотання про зупинення провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі, і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Відповідно до роз`яснень п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

За змістом вказаної норми зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, дана справа стосується стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 10 566,74 доларів США, що еквівалентно 386 410,88 грн.

Суд вважає посилання представника ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання неможливим до розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02.12.2014 у цивільній справі № 1519/21236/2012 недоведеними та необґрунтованими, оскільки заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02.12.2014 залишена без руху ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 26.10.2022 та не розглядається судом по суті.

Перегляд судом касаційної інстанції ухвали Одеського апеляційного суду від 30.11.2022 у справі № 1519/21236/2012, якою було відмовлено у відкритті провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.04.2016 про виправлення описок у заочному рішенні Приморського районного суду від 02.12.2014, також не свідчить про неможливість вирішення даного спору.

Таким чином, станом на час розгляду судом даного клопотання заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 02.12.2014 у справі № 1519/21236/2012, яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість, на яку позивачем у даній справі нараховані 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.

Також, суд бере до уваги той факт, що зупинення провадження у справі призведе до порушення прав сторін на розгляд справи у розумний строк.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ, Суд) є джерелами права для судів України.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (§ 124 рішення у справі "Kudla v. Poland", § 30 рішення у справі "Vernillo v. France", § 43 рішення у справі "Frydlender v. France", § 43 рішення у справі "Wierciszewska v. Poland", § 23 рішення в справі "Capuano v. Italy" та ін.).

Не вдаючись до детального аналізу практики ЄСПЛ із питання, що розглядається, суд нагадує про відображений у § 45 Рішення у справі Frydlender v. France (заява N 30979/96) висновок Суду, згідно з яким "Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків (див. Caillot v. France, N 36932/97, § 27, 4 червня 1999 року).

Отже, тривале зволікання судами з розглядом справ, ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, оскільки на виконання положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України заявником не доведена об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та вважає, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним, оскільки обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Зозулянського Дмитра Олександровича про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 10 566,74 доларів США, що еквівалентно 386 410,88 грн відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 23.07.2024.