ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6391/24
провадження № 2/753/5206/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просять суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн., та витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 24 200 грн.

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що 26.12.2019 р. в с. Княжичі Броварського району Київської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-benz Actrol 1831L», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «Fiat Albea», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Маn 12.224», д.н.з. НОМЕР_3 .Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Fiat Albea», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Грубе порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 б), 13.1 ПДР України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_2 є чоловіком загиблої, а позивач ОСОБА_3 є її сином. Зазначають, що внаслідок смерті ОСОБА_4 , спричиненої в результаті ДТП, її чоловіку та сину завдано моральної шкоду, яку позивачі оцінюють в 150 000 грн. на кожного. Крім того позивач ОСОБА_2 поніс витрати на поховання в розмірі 500 грн., та на спорудження надгробного пам`ятника загиблій в розмірі 23 700 грн., що в сумі складає 24 200 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.04.2024 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено провести розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 30.05.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, представник позивачів подала заяву про розгляд справи без участі позивачів та їх представника.

В судовому засіданні, призначеному на 04.07.2024 р., відповідач визнав позов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 20.11.1977 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40, 49).

З вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2023 року (справа № 361/1315/20) (а.с.31-36) вбачається, що 26 грудня 2019 року, близько 17 години 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Mercedes-benz Actrol 1831L» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час руху на 19 км. + 100 м. автодороги сполученням ПСО м. Києва, неподалік с. Княжичі Броварського району Київської області, в правій смузі для руху в напрямку до міста Бориспіль Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б) ПДР України, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 13.1 ПДР, проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу та місце його розташування в межах проїзної частини дороги, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції до попутного транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Fiat Albea» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у правій смузі руху в напрямку до міста Бориспіль Київської області, в подальшому автомобіль «Fiat Albea», відкинуло в перед та він допустив зіткнення із автомобілем «Маn 12.224» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 .

У вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2023 року (справа № 361/1315/20) зазначено наступне:

«В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Fiat Albea», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02/648 від 27.01.2020 встановлено, що смерть ОСОБА_4 , настала від закритої травми грудної клітини у вигляді численних переломів ребер з пошкодженням серця та розвитком крововтрати, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Грубе порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 б), 13.1 ПДР України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_4 .»

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного основного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки (а.с.31-36).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 був чоловіком ОСОБА_4 , а ОСОБА_3 є її сином.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В силу положень ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про РНОКПП відсутні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 150 000 грн., витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 24 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про РНОКПП відсутні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про РНОКПП відсутні) моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про РНОКПП відсутні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )на користь держави судовий збір в сумі 3 242 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА