Справа № 291/1315/24
Провадження №2/291/495/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 листопада 2024 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Митюк О.В.,

за участю секретаря Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Ружинської селищної ради

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_2 , 1965 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Білилівка, Ружинського району, Житомирської області, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86.4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами.

На обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Білилівка Ружинського району Житомирської області помер її батько ОСОБА_2 , який на день смерті мав зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 на час смерті був власником вказаного житлового будинку, загальною площею 86.4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами ( ґанок, сарай-літни кухня, прибудова, погріб, сарай), який був ним побудований в 1987 році на підставі рішення Ружинської районної ради народних депутатів №102 від 15.04.1987р. «Про дозвіл будівництва, індивідуального житлового будинку».

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці орієнтовною площею 0.25 га, яка була надана ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку згідно рішення уповноважених членів колгоспу «Маяк» с.Білилівка № 1 від 13.02.1987 року.

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Житомирської області Ходаківською Л.М. відкрито спадкову справу № 5/2015, згідно якої єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є вона ОСОБА_1 .

Бажає оформити право на спадщину свого батька, до якої входить право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Однак, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок їй відмовив із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Правовстановлюючі документи на побудовний житловий будино її батько не оформив і після його смерті вона їх отримати не може, оскільки вказане може бути проведено лише власником. Тому вимушена звернутись до суду з позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду спрямувала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Ружинської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивачка, є спадкоємицем по закону майна свого батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Білилівка, Ружинського району, Житомирської області, що стверджується:

-паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7);

-свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Білилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області 24.09.1987 року, де батьком позивача ОСОБА_1 , значиться ОСОБА_2 (а.с.9);

-свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 01 червня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Київ, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 01.06.1911 року, прізвище після реєстрації ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_5 (а.с.10);

-свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 02.10.2014 року Виконавчим комітетом Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.11);

Згідно довідки Білилівської сільської ради №30 від 05.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживав в АДРЕСА_1 . На день смерті та на протязі шести місяців після його смерті за вищезазначеною адресою проживали: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.35).

Відповідно до виписки ВК Ружинської селищної ради Житомирської області з погосподарської книги №573 від 29.07.2024 року вбачається, що згідно запису в по господарській книзі №5 за 2016-2020 роки, об`єкт №01-192-1, внесено запис про домогосподарство, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , головою домогосподарства було зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який фактично був власником житлового будинку, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розділ 1.

Розділ 2: розташовано житловий будинок 1988 року побудови, газифікований.

Розділ 3: земля в особистому користуванні, всього 0,34 га, з них-0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (ОЖБ) та 0,09 га для ведення особистого селянського господарства (ОСГ) (а.с.33).

Згідно з довідкою начальника Бердичівського МБТІ № 1217 від 01.07.2024 р. станом на 31.12.2012 р. згідно наявних даних паперових носіїв житловий будинок АДРЕСА_1 по праву приватної власності в БТІ не зареєстрований (а.с.32).

За даними технічного паспорта, виготовленого Бердичівським МБТІ житловий будинок АДРЕСА_1 1987 року забудови, до будинку належить: житловий будинок, ганок, сарай - літня кухня, прибудова, погріб, сарай ( а.с. 23-25).

Згідно будівельного паспорта виготовленого у 1987 році, вбачається, що ОСОБА_2 жителю с.Білилівка Ружинського району було надано згідно виписки з рішення №102 від 15.04.1987 року дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-31).

Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Ходаківською Л.М. 19.09.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок за АДРЕСА_1 через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця ( а.с.12).

Згідно спадкової справи за № 5/2015 року, яка відкрита 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Ходаківською Л.М. після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за законом після смерті батька. Інші спадкоємці за законом: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовились від прийняття спадщини в установленому законом порядку (а.с. 13-22).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 11.10.2024 року вбачається, що за пошуком в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 відомості відсутні (а.с.36).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 19.09.2024 року вбачається, що за пошуком в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 відомості відсутні (а.с.37).

Згідно Звіту про оцінку нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 86,4 кв.м. та господарські будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ринкова вартість домоволодіння становить 167000,00 (сто шістдесят сім тисяч) грн. (а.с.38-43).

Згідно ст.13 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин, об`єктами права приватної власності є , зокрема, жилі будинки.

Виникнення права власності на будинки до набрання чинності Цивільним кодексом України (2004 рік) та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не залежало від державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-3 5//18/1).

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальник справ від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української PCP від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель", і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

Відповідно до пункту 3 .2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

У відповідності до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень статгей 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 Цивільного Кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно дост.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається.

Оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/19 "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку".

Отже судом встановлено, що позивачка має право на спадкування будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_2 , тому отримує право власності на нього в порядку спадкування за законом.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_2 , 1965 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Білилівка, Ружинського району, Житомирської області, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 86.4 кв.м з господарськими будівлями та спорудами.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Ружинська селищна рада Бердичівського району Житомирської області, місце розташування: 13601, Житомирська область, Ружинський район, с-ще Ружин, вул.Соборна, 44, код .

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк