ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5881/24 Справа № 199/8058/23 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року у справі за заявою Дніпровської міської ради, заінтересовані особи Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2023 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді. Заінтересовані особи - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що їм стало відомо, що співвласниця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомо, що ОСОБА_2 була самотньою, законні спадкоємці за заповітом та за законом відсутні.

Вказували, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належну їй 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року по справі №199/2921/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, де третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, відмовлено в повному обсязі. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2023 року по справі №199/4331/23 у позові ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, відмовлено.

Посилаючись на те, що спір стосовно спадкового майна вирішений, спадкоємці відсутні, просили суд визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 77,5 кв.м, та передати 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 77,5 кв.м, у власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 77,5 кв.м. Передано 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири 77,5 кв.м, у власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року та заяву Дніпровської міської ради залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що квартира належить 5 особам, втім, тільки вона має зареєстроване право на 3/20 її частини. Вказує про наявність спору про право.

21 травня 2024 року Дніпровська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошують на тому, що 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 , є відумерлою спадщиною та доводи апеляційної скарги цього не спростовують. Будь-хто, окрім ОСОБА_1 , яка є заінтересованою особою у даній справі, із заявою про прийняття спадщини не звертався та спір про право відсутній.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належну їй 9/20 частин квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , на підставі заяви ОСОБА_1 , 30 червня 2021 року Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №546/2021.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 01 лютого 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/20 частин квартири, розташованої у АДРЕСА_2 , після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не була зареєстрована разом із померлою, тобто фактично спадщину не прийняла та заяву про прийняття спадщини згідно ст.1272 ЦК України не подала.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року по справі №199/2921/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, відмовлено в повному обсязі.

Також, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2023 року по справі №199/4331/23 у позові ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, відмовлено.

Задовольняючи заяву Дніпровської міської ради суд першої інстанції виходив з її законності, доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Правове регулювання, особливості та порядок процедури визнання спадщини відумерлою передбачено, зокрема, положеннями статті 1277 ЦК України.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням (частини перша, третя статті 1277 ЦК України).

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відумерла спадщина в цивільному праві це майно померлого, яке не переходить до його спадкоємців.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заявником доведена подана заява, що підтверджується і матеріалами даної справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність підстав для скасування рішення суду та залишення заяви без розгляду у зв`язку з наявним спором про право не знайшли свого підтвердження.

Так, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про правно на спадщину на частину квартири після смерті ОСОБА_2 та відмовлено у задоволенні її позову відносно вказаної частини квартири.

Посилання апеляційної скарги не те, що спірна квартира належить 5 особам (серед яких ОСОБА_1 вказує і себе і померлу ОСОБА_2 ) не можуть слугувати підставою для задоволення саме її апеляційної скарги.

Із матеріалів справи встановлено, що свідоцтво про право власності на житло від 18 грудня 1996 року було видане ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та членам його родини ОСОБА_1 (апелянтка), ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно з частиною 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Як свідчать матеріали справи, після смерті ОСОБА_2 відсутні спадкоємці (особи, які претендували на спадщину, окрім апелянтки, якій було відмовлено спочатку нотаріусом, а в подальшому відповідними рішеннями суду у справах №199/2921/22 та №199/4331/23), таким чином, спору про право цивільне, як помилково вважає заявник, у цій справі немає.

Колегія суддів звертає увагу на те, що спір про право, як підстава для залишення заяви без розгляду, не може бути гіпотетичним та виникнути у майбутньому, а повинен існувати саме на час залишення заяви без розгляду.

Під спором про право потрібно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Відповідно виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Барильська А.П.

Макаров М.О.