Справа № 462/2765/24
УХВАЛА

27 листопада 2024 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А. І., розглянувши письмову заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова від 09.04.2024 року за заявою Львівського комунального підприємства «Сигнівка» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості,

встановив:

Рух справи.

ОСОБА_1 , 26.11.2024 року(вх. № 26510) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою, про скасування судового наказу № 462/2765/24, виданого Залізничним районним судом м. Львова 09.04.2024 року за заявою ЛКП «Сигнівка» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 15 505 грн 14 коп. Стягнуто із боржника на користь стягувача судовий збір в розмірі 302 грн 80 коп.

Подану заяву обґрунтовує тим, що вважає такий наказ не обґрунтованим та таким, що винесений на припущеннях.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Кирилюка А. І.

Щодо можливості розгляду заяви про скасування судового наказу.

Заява про скасування судового наказу подана та оформлена із додержанням вимог ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Підстав, установлених ЦПК України для її повернення без розгляду у цій справі не встановлено.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 462/2765/24, вивчивши подану заявником письмову заяву з додатками, суд дійшов висновку, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Суд, дослідивши заяву про скасування судового наказу, вважає, що наведені заявниками доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк для подання заяви про скасування відповідного судового наказу не порушено.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог. У п. 9 вказаної постанови зазначено, що наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Підсумки.

Враховуючи, що на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова від 09.04.2024 року за заявою Львівського комунального підприємства «Сигнівка» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості задовольнити.

Скасувати судовий наказ № 462/2765/24 від 09.04.2024 року, виданий Залізничним районним судом м. Львова за заявою Львівського комунального підприємства «Сигнівка» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 15 505 грн 14 коп. та стягнення із боржників на користь стягувача судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

Роз`яснити Львівському комунальному підприємству «Сигнівка» право звернутися до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження. Внесена сума судового збору (за видачу судового наказу) стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію даної ухвали направити заявнику та стягувачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: