КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року місто Київ.

Справа №367/552/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/17449/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Вєтчінової О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2024 року (у складі судді Одарюка М.П.)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 через свого представника, адвоката Жилу A.A., звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.09.2024р. позовну заяву було залишено без розгляду з підстав повторної неявки позивача до суду.

12 вересня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Олексієнка М.М. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив поновити процесуальний строк для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2024 року задоволено заяву.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27000 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 7 жовтня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні заяви.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує, що оскаржувана ухвала є такою, що підлягає скасуванню з огляду на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, він повинен довести, що позовна заява була подана внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Також адвокатом Олексієнко М.М. не доведено, які саме дії позивача є необґрунтованими. Відсутнє посилання та такі дії і в оскаржуваній ухвалі.

Зазначає, що у цій справі не постановлено ухвали про визнання дій ОСОБА_2 та/або її представника зловживанням процесуальними правами відповідно до частини другої статті 44 ЦПК України.

Вказує, що в матеріалах даної справи вбачається, що в жодній з поданих заяв до суду заявник жодним чином не обґрунтовував поважності причин, які перешкодили йому подати докази щодо витрат на правничу допомогу разом з заявами по суті справи.

Ухвалою Київського апеляційного судувід 10 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи та їхніх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала районного суду не відповідає.

Судом встановлено, що 25 березня 2024 року між ОСОБА_3 та адвокатом Олексієнком М.М. укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 25/03/24-ЦС (а.с. 241-244).

25 березня 2024 року між адвокатом Олексієнком М.М. та ОСОБА_3 була укладена Додаткова угода до Договору про надання професійної правничої допомоги, згідно з якою сторони домовилися, що вартість послуг адвоката щодо складання процесуальних документів по цивільній справі № 367/552/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП в суді І інстанції становить 16500,00 грн, участь представника в судовому засіданні в межах м. Києва та м. Ірпінь становить -3500,00 грн, якщо судове засідання не відбулося (зокрема з причин перебування судді в нарадчій кімнаті, неявки іншої сторони, перебування судді на лікарняному, тощо) клієнт сплачує адвокату -2000,00 грн (а.с.245).

Згідно платіжних інструкцій № @2PL277151 від 05.09.2024 року, № @2PL334044 від 28.05.2024 року, № @2PL515412 від 25 березня 2024 року відповідачем ОСОБА_3 було сплачено за професійну правничу допомогу 27000,00 грн ( а.с.237-239).

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем були понесені витрати на правничу допомогу, розмір яких відповідає обсягу наданої допомоги, складності справи, а також критерію розумності та виваженості та підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, відповідно до положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Велика Палата Верховного суду, у постанові від 5 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 зазначила наступне: «У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 130 ГПК України, частина п`ята статті 142 ЦПК України). Частиною шостою зазначених статей передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цих статей, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 ГПК України (частини дев`ятої статті 141 ЦПК України), зокрема, якщо судом не буде встановлено зловживання стороною чи її представником або виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 130 ГПК України (частини п`ятої статті 142 ЦПК України) має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше)».

Разом з цим судом першої інстанції не було проаналізовано дії позивача у даній справі, чи були вони необґрунтованими, недобросовісними та чи була необхідність у понесенні витрат відповідачем з надання правничої допомоги. З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухала Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем 10 січня 2024 року було подано позовну заяву.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі.

На судові засідання призначені на 20.03.2024 року, 17.04.2024 року, 28.05.2024 року, 02.07.2024 року, 20.08.2024 року, 05.09.2024 року учасники справи не з`явились.

Заявою від 18 квітня 2024 року представник позивача просив відкласти справу для надання часу для залучення співвідповідача у справі (том 1, а.с. 94-96). В подальшому сторона позивача не подавала клопотання про відкладення, про розгляд справи без їхньої участі, не було подано і клопотання про залучення співвідповідача, у зв`язку з яким представник відповідача просив відкласти розгляд справи, призначений на 17 квітня 2024 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 5 вересня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду. Зазначену ухвалу позивачем оскаржено не було.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі брали активну участь у справі, подавали відзив, клопотання про витребування та долучення доказів, з доказами надсилання таких процесуальних документів сторонам.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновок Верховного Суду у постанові від 26 вересня 2018 року в справі №148/312/160-ц, колегія суддів відхиляє, оскільки вона не є тотожною даній справі. У справі №148/312/160-ц позивач сама звернулась до суду із заявою про залишення її позову без розгляду, тоді як у справі № 367/552/24 позов було залишено без розгляду у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача та його представника у судове засідання.

Щодо посилання на висновок Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року в справі № 521/3011/18, то колегія суддів погоджується, що сама по собі неявка до судового засідання не може слугувати ознакою необґрунтованої поведінки позивача, разом з тим звернувшись до суду з позовом ані позивач, ані його представник, не вчинили жодних процесуальних дій, спрямованих на вирішення спору, подавши при цьому одну заяву про відкладення судового засідання, що свідчить про відсутність зацікавленості у розгляді справи. За обставин даної справи, позивач звернувся з позовом, змусивши відповідача захищатись від такого позову, нести витрати на правничу допомогу, при цьому причиною залишення позову без розгляду, була саме поведінка позивача, який в жодне судове засідання не з`явився, а тому колегія суддів приходить до висновку, що саме необґрунтована поведінка позивача в даній справі призвела до витрат на правничу допомогу відповідача, який змушений був звертатись за правовою допомогою до адвоката, платити за відзив, клопотання, та нести витрати. Тобто встановлено і необхідність у відповідача нести витрати і необґрунтована поведінка позивача.

З огляду на зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні передбачені ч. 5 ст. 142 України підстави для відшкодування відповідачу за рахунок позивача витрат на правову допомогу в даній цивільній справі.

Щодо строків подачі заяви та доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення рішення, за умови, що до закінчення дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Заяву про судові витрати зроблено відповідачем іще у відзиві на позов а.с.59.

Позов було залишено без розгляду 05 вересня 2024 року без участі сторін.

Ухвала була направлена представнику відповідача через електронний кабінет 06 вересня 2024 року

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення та докази понесення витрат на правничу допомогу сформовано в системі електронний суд 11 вересня 2024 року, зареєстровано 12 вересня 2024 року, що є достатньою підставою для поновлення п`ятиденного строку, передбаченого ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до матеріалів справи, у відзиві ОСОБА_3 на позовну заяву попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які планував відповідач, було зазначено у розмірі 16 500 грн за складення відзиву, заперечення, клопотань та інших необхідних процесуальних документів, адвокатських запитів у цивільній справі № 367/552/24, а також 3 500 за участь представника у кожному судовому засіданні.

Як встановлено судом першої інстанції, 25 березня 2024 року між ОСОБА_3 та адвокатом Олексієнком М.М. укладений договір про надання професійної правничої допомоги № 25/03/24-ЦС (а.с. 241-244).

25 березня 2024 року між адвокатом Олексієнком М.М. та ОСОБА_3 була укладена Додаткова угода до Договору про надання професійної правничої допомоги, згідно з якою сторони домовилися, що вартість послуг адвоката щодо складання процесуальних документів по цивільній справі № 367/552/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП в суді І інстанції становить 16500,00 грн, участь представника в судовому засіданні в межах м. Києва та м. Ірпінь становить -3500,00 грн, якщо судове засідання не відбулося (зокрема з причин перебування судді в нарадчій кімнаті, неявки іншої сторони, перебування судді на лікарняному, тощо) клієнт сплачує адвокату -2000,00 грн (а.с.245).

Згідно платіжних інструкцій № @2PL277151 від 05.09.2024 року, № @2PL334044 від 28.05.2024 року, № @2PL515412 від 25 березня 2024 року відповідачем ОСОБА_3 було сплачено за професійну правничу допомогу 27000,00 грн ( а.с.237-239).

Відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення від 11 вересня 2024 року, ОСОБА_3 було надано такі правничі послуги: складення та подання адвокатського запиту до ПрАТ «СК « Арсенал страхування»; складено та подано відзив на позовну заяву; складено та подано адвокатського запиту до ТОВ «ПУЛЬС ЛОДЖИСТИК»; складено та подано два клопотання про долучення доказів; забезпечено 4 явки представника в судове засідання.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем під час розгляду справи дійсно були понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката Олексієнка М.М.

Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами представника позивача про те, що доказів участі адвоката Олексієнка М.М. в судових засіданнях матеріали справи не містять.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що представником ОСОБА_3 не обґрунтовано збільшення розміру понесених витрат відносно суми, заявленої у попередньому розрахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

В заяві про ухвалення додаткового рішення представником ОСОБА_3 не зазначено жодного доводу, щодо необхідності підвищення розміру витрат на правничу допомогу у зв`язку з непередбачуваними для сторони витратами, враховуючи, що в орієнтованому розрахунку було передбачено витрати і за написання відзиву, і за подання клопотань, і за подання адвокатських запитів, а до суду представник відповідача в жодне судове засідання не з`являвся.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що з позивача можуть бути стягнуті витрати на правничу допомогу лише в сумі 16 500 грн .

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданої в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2024 року (у складі судді Одарюка М.П.) - задовольнити .

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 23 вересня 2024 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Олексієнка М.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 500 гривень 00 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2024 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська