Справа № 288/2428/24
Провадження № 2-о/288/69/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Поліщук Р. М.,

з участю секретаря судових засідань - Плетенецької Т.Ю.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

Заінтересованої особи - Надводнюка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Заявник) звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_3 (далі Заінтересована особа) в якій вказує, що вони з ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1997 року по 05 листопада 2021 року.

Від даного шлюбу мають трьох дітей: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких дочка ОСОБА_7 проживає разом із Заявником.

У колишнього чоловіка Заявниці на даний час є інша сім`я, з якою він фактично проживає за іншою адресою, при цьому квартира АДРЕСА_1 в якій проживає Заявниця та квартира АДРЕСА_2 в якій зареєстрований заявник мають спільний двір та в`їзд, обладнаний автоматичними воротами, ключ від яких перебуває у ОСОБА_3 , а також межують з магазином «Обжора» в якому Заявниця здійснює свою підприємницьку діяльність.

З 2021 року між Заявником та Заінтересованою особою наявний спір з приводу поділу спільного майна подружжя, у звязку з чим між колишнім подружжям почали виникати конфлікти, під час яких ОСОБА_3 в присутності сторонніх осіб, ображав та принижував Заявницю, спричинив їй тілесні ушкодження, а останнім часом почав вчиняти протиправні дії, направлені на перешкоджання підприємницькій діяльності Заявника, чим спричинив їй істотну матеріальну шкоду. На зауваження Заявника щодо припинення вчинення вказаних дій щодо неї, її колишній чоловік не реагує, під час спілкування підвищує голос, принижуючи її честь і гідність обзиває непристойними словами та застосовує нецензурну лексику.

З метою припинення дій ОСОБА_3 , Заявник була змушена звертатись до поліції та відомості щодо дії Заінтересованої особи були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з яких кримінальне провадження № 0000046 від 07 червня 2022 року відносно ОСОБА_3 , що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, закрито у зв`язку з примиренням його з потерпілою ОСОБА_1 , при цьому примирення відбулося з ініціативи ОСОБА_3 , який обіцяв більше ніколи не піднімати на Заявника руку та не вчиняти інших протиправних дій, проте він свого слова не дотримався.

Так, постановою Попільнянського районного суду від 13 грудня 2023 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП, потерпілою у даній справі була ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 продовжує свою протиправну поведінку відносно Заявника, під час зустрічей поводиться зухвало та агресивно, висловлює погрози, в тому числі і щодо перешкоджання її підприємницькій діяльності, Заявник почала уникати свого колишнього чоловіка, проте він все рівно не залишає її у спокої.

В зв`язку з його діями внесено відомості до Єдиного досудового реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_1 , яка зазнала домашнього насильства психологічного, фізичного та економічного характеру, а тому з метою забезпечення захисту своїх прав Заявник вважає за необхідне застосувати до Заінтересованої особи обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити ОСОБА_3 наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місця частого відвідування ОСОБА_1 ; - заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності: - нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 , в якому розташований продуктовий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; - гаражем, що розташований за адресою АДРЕСА_3 та обладнаний під морозильну камеру магазину «Обжора»; - автоматичними воротами, через які здійснюється доступ до спільного двору за адресою: АДРЕСА_3 ; - усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 особистою приватною власністю постраждалої особи (холодильним агрегатом в зборі, змонтованим на/в гаражі, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та обладнаний під морозильну камеру магазину «Обжора»).

Заявниця в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в заяві про видачу обмежувального припису, просила її задовольнити у повному обсязі та додатково пояснила, що в Попільнянському районному суді Житомирської області перебуває цивільна справа про поділ майна подружжя, її колишній чоловік ОСОБА_3 перешкоджає їй користуватись спірним майном, не відчиняє ворота, що перешкоджає їй у здійсненні підприємницької діяльності та вільно користуватися спірним майном, пошкодив холодильне приміщення, постійно її пригнічує, ображає тому вона змушена була звертатись до правоохоронних органів, на даний час порушено ряд кримінальних проваджень.

Представник заявниці ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримав повністю та просив її задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував обставин викладені в заяві ОСОБА_1 , а також заперечував щодо задоволення заяви та встановлення відносно нього обмежувального припису. Зазначив, що він не вчиняв відносно ОСОБА_1 домашнього насильства, фізичного, економічного та психологічного. Заначив, що дійсно в Попільнянському районному суді Житомирської області на розгляді перебуває цивільна справа про поділ майна подружжя. Вказує, що заявниця з будь яких причин постійно викликає поліцію. Також поясни, що приміщення холодильника, це гараж якій перейшов йому у спадок від батька, в якому знаходились його особисті речі, однак заявниця самостійно без його згоди викинула його речі, та зробила з гаража холодильне приміщення, також зазначив що неодноразово просив заявницю зняти холодильне устаткування, однак коли заявниця відмовила то він самостійно його зняв. Щодо перешкоджання в користуванні воротами пояснив, що ворота мають два ключа один у нього інший у сина, були два випадка коли заявниця телефонувала щоб відкрити ворота, однак телефон знаходився на зарядці а друге він знаходився був у душі, а тому не чув дзвінка тому і не відчинив ворота.

Суд, вислухавши заявника, її представника та заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості у кримінальному провадженні:

- № 0000129 від 25 жовтня 2024 року за статтею 356 КК України про те, що 14 жовтня 2024 року до чергової частини надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що 14 жовтня 2024 року близько 15.00 години невідомі особи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в АДРЕСА_3 , намагалися вигнати користувачку вказаного магазину ОСОБА_1 , чим здійснили самоправне зайняття магазину;

- № 0000164 від 01 листопада 2024 року за статтею 126-1 КК України про те, що 31 жовтня 2024 року надійшов рапорт про те, що відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої 25 жовтня 2024 року, у викладених нею відомостях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, а саме вчинення щодо неї домашнього насильства, яке відбувається систематично, її колишнім чоловіком ОСОБА_3 ;

- № 0000171 від 15 листопада 2024 року за статтею 126-1 КК України про те, що 14 листопада 2024 року надійшов рапорт про те, що відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої 06 листопада 2024 року, у викладених нею відомостях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, а саме вчинення щодо неї домашнього насильства, яке мало місце 04 листопада 2024 року, яке відбувається систематично, її колишнім чоловіком ОСОБА_3 /а.с.6-8/

Відповідно до обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України внесеного до ЄРДР за № 0000046 від 07 червня 2022 року, ОСОБА_3 16 травня 2022 року умисно спричинив ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження. /а.с.9-10/

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 серпня 2022 року в справі № 288/917/22, звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 125 КК України на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою ОСОБА_1 . /а.с.11/

Відповідно до постанови Попільнянського районного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 288/3378/23, визнано ОСОБА_3 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було те, що 22 листопада 2023 року о 13.50 годині ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 , не відчиняв вхідні ворота до подвір`я, ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство економічного характеру. /а.с.12/

Ухвалою Попільнянського районного суду від 26 жовтня 2021 року в справі № 288/1981/21, накладено арешт на: - однокімнатну квартиру загальною площею 34,4 кв. м, житловою площею 12,6 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; - нежитлове приміщення (будівлю магазину) загальною площею 81.1. кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та розташовується на земельній ділянці кадастровий номер: :01:006:0003. /а.с.13-14/

Ухвалою Попільнянського районного суду від 03 вересня 2024 року в справі № 288/1981/21, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_5 . /а.с.15-16/

На адвокатський запит від 29 жовтня 2024 року, управлінням організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування повідомлено, що в період часу з 01 січня 2023 року по теперішній час на спецлінію «102» від ОСОБА_1 надійшло 16 телефонних дзвінків, а саме:

- 10 жовтня 2023 року о 18.59 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила про те, що на даний час її колишній чоловік (2 роки в розлучені) вчиняє психологічне, економічне насильство відносно родини. Просить допомоги поліції» (ЄО від 10.10.2023 № 3940);

- 28 жовтня 2023 року о 08.10 годині, із наступним змістом: «В даний час колишній чоловік вчиняє домашнє економічне та психологічне насильство, не випускає її з двору, а саме скидає її дзвінки та не відкриває ворота, із заявницею дитина. Проживають в одному дворі, різні квартири» (ЄО від 28.10.2023 № 4192);

- 28 жовтня 2023 року о 08.32 годині, із наступним змістом: «Просить прискорити наряд поліції» (приєднано до ЄО від 28.10.2023 № 4192);

- 29 жовтня 2023 року о 06.19 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що у неї впродовж тривалого часу (а саме 2-х років) виникає конфлікт з сусідом з приводу того, що він встановив двері на спільному подвір`ї та не хоче давати заявниці доступ для їх відчинення, просить наряд поліції» (ЄО від 29.10.2023 № 4207);

- 02 листопада 2023 о 13.25 годині, із наступним змістом: «На даний час колишній чоловік вчиняє економічне та психологічне домашнє насильство, не надає доступу до спільного подвір`я. Не допускає товар, який привезли робітники до будинку. Заявниця на даний час перебуває в м. Житомир, конфлікт відбувається телефоном. Біля воріт очікують особи, які привезли речі. Просить попередньо зв`язатися» (ЄО від 02.11.2023 № 4266);

- 22 листопада 2023 року о 13.46 годині, із наступним змістом: «Повідомила, що на даний час колишній чоловік вчиняє стосовно неї економічне насильство, перекрив доступ до квартири» (ЄО від 22.11.2023 № 4512);

- 25 листопада 2023 року о 08.56 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила про те, що в період часу з 23.11 на 24.11.2023 було пошкоджено її холодильник шляхом пострілу з пневматичної зброї, внаслідок домашнього насильства (економічного та психологічного). На думку заявниці, це зробив колишній чоловік ОСОБА_3 (48 років)» (ЄО від 25.11.2023 № 4587);

- 09 грудня 2023 року о 13.02 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що на даний час її колишній чоловік вчиняє стосовно неї економічне (пошкодив холодильник) домашнє насильство. Заявниця повідомила, що її колишній чоловік має при собі травматичну зброю, якою прострелив їй холодильник» (ЄО від 09.12.2023 №4777);

- 16 серпня 2024 року о 19.12 годині, із наступним змістом: «Дзвінок втрачено, при передзвоні повідомила про те, що чоловік вчиняє економічне домашнє насильство, а саме встановив автоматичні ворота та не дозволяє їх відчиняти» (ЄО від 16.08.2024 №3212);

- 27 серпня 2024 року о 19.24 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що на даний час її колишній чоловік вчиняє стосовно неї економічне насильство, не впускає заїхати на подвір`я» (ЄО від 27.08.2024 № 3368);

- 14 жовтня 2024 року о 15.09 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що на даний час у неї виник конфлікт із невідомими особами, які хочуть її виставити з її магазину, перебувають в балаклавах, зброї не бачить» (ЄО від 14.10.2024 №4078);

- 14 жовтня 2024 о 15.53 годині, із наступним змістом: «Заявниці роз`яснено, що її звернення зафіксовано» (без реєстрації в ЄО);

- 14 жовтня 2024 року о 16.29 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що в даний час відбувається конфлікт з військовим, який примушує заявницю вийти з магазину. На місці події є працівники поліції. Просить направити СОГ» (ЄО від 14.10.2024 № 4081);

- 18 жовтня 2024 року о 14.17 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що в даний час внаслідок домашнього насильства колишній чоловік ОСОБА_3 вчиняє самоправство: незаконно проник до магазину, зрізає холодильне обладнання, магазин перебуває під арештом, триває судове засідання. Просить направити СОГ» (ЄО від 18.10.2024 № 4146);

- 18 жовтня 2024 року о 14.19 годині, із наступним змістом: «Просить направити СОГ (ЄО № 4146 від 18.10.2024 14:18:10)» (Приєднано до ЄО від 18.10.2024 № 4146);

- 18 жовтня 2024 року о 15.19 годині, із наступним змістом: «Заявниця повідомила, що щойно її колишній чоловік вчиняв економічне, психологічне насильство, а саме поламав морозильну камеру в якій продукти» (ЄО від 18.10.2024 № 4148). /а.с.17-19/

Відповідно до повідомлення ВП № 2 Житомирського РУ ВП ГУНР в Житомирській області від 13 листопада 2024 року, ОСОБА_1 зверталась до відділу поліції, а саме зверненні: - № 3940 від 10 жовтня 2023 року; - № 4192 від 28 жовтня 2023 року; - № 4207 від 29 жовтня 2023 року; - № 4266 від 02 листопада 2023 року; - № 4512 від 22 листопада 2023 року; - № 4587 від 25 листопада 2023 року; - № 4777 від 09 грудня 2023 року; - № 3212 від 16 серпня 2024 року; - № 3368 від 27 серпня 2024 року; - № 4078 від 14 жовтня 2024 року; - № 4081 від 14 жовтня 2024 року; - № 4146 від 18 жовтня 2024 року; - № 4148 від 18 жовтня 2024 року; - № 4324 від 04 листопада 2024 року, зазначені матеріали зареєстровані до Єдиного обліку та у встановлені законом терміни прийняті рішення. /а.с.20-21/

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 01 листопада 1997 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 укладено шлюб. /а.с.22/

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 листопада 2021 року в справі № 288/1962/21, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, розірвано шлюб зареєстрований 01 листопада 1997 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 59, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . /а.с.23/

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 з 09 листопада 2012 року зареєстрована як фізична особа-підприємець. /а.с.24/

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 350-2 ЦПК України визначено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Основними засадами запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд; належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству (стаття 4 Закону № 2229-VIII).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2229-VIII, право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Згідно з пунктом 1 статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 2229-VIII, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону № 2229-VIII).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Щодо правової природи обмежувального припису Верховний Суд робив висновок, що він за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК), а є тимчасовим заходом, що виконує захисну та запобіжну функцію і спрямований на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб з огляду на наявність ризиків, передбачених Законом № 2229-VIII, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (див. постанови Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) та від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19 (провадження № 61-1432св20)).

Важливим для спірних правовідносин є висновок про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних стосунків, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод. Тоді як під конфліктом потрібно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнього загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких потрібно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту (див. постанову Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі № 676/265/23 (провадження № 61-9498св23)).

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (див. постанови Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 753/23624/18 (провадження № 61-9012св19) та від 06 лютого 2020 року у справі № 753/8626/19 (провадження № 61-15016св19)).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

З урахуванням змісту вищевказаних правових норм видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин і наявності ризиків.

При вирішенні питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність.

Згідно пункту 4, 5, частини першої статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству у разі виявлення насильства в сім`ї уповноважені винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника, взяти на профілактичний облік кривдника та провести з ним профілактичну роботу в порядку, визначеному законодавством.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 (провадження №61-21971св19) зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 29 серпня 2019 року у справі №640/23804/18 та від 02 вересня 2020 року у справі №635/4854/19-ц.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який з 01 листопада 1997 року по 05 листопада 2021 року та від даного шлюбу мають трьох дітей.

З 2021 року та по даний час в провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа № 288/1981/21 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та припинення права спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 , представник позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_1 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Авто Центр» про визнання майна спільного сумісною власністю подружжя, про визнання боргу колишнього подружжя спільним зобов`язанням та даній справі здійснювались заходи забезпечення позову, зокрема, за заявами ОСОБА_1 накладено арешти на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 .

Факт заподіяння заявнику тілесних ушкоджень підтверджується обставинами викладеними в обвинувальному акті, вказана подія відбулася 16 травня 2022 року та 24 серпня 2022 року на підставі заяви потерпілої ОСОБА_1 , звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням із потерпілою.

Судом встановлено, що постановою Попільнянського районного суду в Житомирській області від 13 грудня 2023 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП, а саме в 22 листопада 2023 року ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , не відчиняв ворота до подвір`я ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство економічного характеру.

Однак терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_3 не виносився.

При цьому, будь-яких інших фактів здійснення ОСОБА_3 домашнього насильства стосовно заявниці чи його дітей судом не встановлено.

Верховний Суд в своїй практиці раніше висновував те, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, не є безумовною підставою для застосування судом спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом № 2229-VIII (див. постанову Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 711/6788/23 (провадження № 61-2190св24)).

Також встановлено, що заявник в період з 10 жовтня 2023 року по 09 грудня 2023 року зверталась до поліції з приводу користування спірним майном подружжя та з 16 серпня 2024 року по час звернення до суду з заявою, між Заявником та Заінтересованою особою тривають конфлікти щодо розпорядження та користування спірним майном.

Відділом поліції внесені відомості у кримінальному провадженні № 0000129 від 25 жовтня 2024 року за статтею 356 КК України на підставі заяви ОСОБА_1 про те, що 14 жовтня 2024 року близько 15.00 години невідомі особи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в АДРЕСА_3 , намагалися вигнати користувачку вказаного магазину ОСОБА_1 , чим здійснили самоправне зайняття магазину.

Згідно кримінальних проваджень № 0000164 від 01 листопада 2024 року за статтею 126-1 КК України, 31 жовтня 2024 року надійшов рапорт про те, що відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої 25 жовтня 2024 року, у викладених нею відомостях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, а саме вчинення щодо неї домашнього насильства, яке відбувається систематично, її колишнім чоловіком ОСОБА_3 ; - № 0000171 від 15 листопада 2024 року за статтею 126-1 КК України, 14 листопада 2024 року надійшов рапорт про те, що відповідно до заяви ОСОБА_1 , поданої 06 листопада 2024 року, у викладених нею відомостях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, а саме вчинення щодо неї домашнього насильства, яке мало місце 04 листопада 2024 року, яке відбувається систематично, її колишнім чоловіком ОСОБА_3 .

Отже, сам факт звернення заявниці до органів поліції та внесення відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є безумовною підставою для застосування судом до ОСОБА_3 спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підтвердження вимог заяви про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 посилалася також на звернення до ВП № 2 Житомирського РУ ВП ГУНР в Житомирській області № 3940 від 10 жовтня 2023 року; - № 4192 від 28 жовтня 2023 року; - № 4207 від 29 жовтня 2023 року; - № 4266 від 02 листопада 2023 року; - № 4512 від 22 листопада 2023 року; - № 4587 від 25 листопада 2023 року; - № 4777 від 09 грудня 2023 року; - № 3212 від 16 серпня 2024 року; - № 3368 від 27 серпня 2024 року; - № 4078 від 14 жовтня 2024 року; - № 4081 від 14 жовтня 2024 року; - № 4146 від 18 жовтня 2024 року; - № 4148 від 18 жовтня 2024 року; - № 4324 від 04 листопада 2024 року, зазначені матеріали зареєстровані до Єдиного обліку та у встановлені законом терміни прийняті рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що зареєстровані відомості в ЄО за зверненням ОСОБА_1 не є належними доказами, які достовірно підтверджують, що правопорушення вчинив саме ОСОБА_3 , оскільки його вину не було доведено у порядку, передбаченому КК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі №756/11732/18, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №159/5880/18, зазначено, що сам факт звернення заявника до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_2, але не підтверджує, що остання вчинила щодо заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом №2229-VIII.

Судом встановлено, та підтверджено наявними матеріалами справи що між колишнім подружжям склалися неприязні стосунки, вони періодично конфліктують між собою, та існує цивільний спір щодо поділу спільного майна подружжя, що автоматично не свідчить про застосування домашнього насильства.

У матеріалах справи відсутні інші об`єктивні дані, якими підтверджуються доводи заявника ОСОБА_1 щодо вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства.

Суд, вважає, що наявність вказаної цивільної справи на розгляді в Попільнянському районному суді Житомирської області про поділ майна подружжя, як раз і свідчить про наявність спору між сторонами з приводу нерухомого майна, та конфлікт між сторонами з цього приводу.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно заявниці, що є необхідною умовою для застосування до особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені вищевказаним спеціальним законом.

Подібний висновок Верховного Суду викладений у постановах від 10.02.2021 року у справі №761/49109/19 (провадження №61-9144св20) та №361/1110/20 (провадження №61-10458св20).

Наявність між сторонами неприязних відносин та спору щодо поділу спільного майна не може саме по собі розцінюватись як насильство в сім`ї.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61 19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), від 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20), від 28 червня 2022 року у справі № 466/180/22 (провадження № 61-4104св22), від 25 липня 2023 року у справі № 344/1732/23 (провадження № 61-6759св23), від 08 вересня 2023 року у справі № 752/1390/22 (провадження № 61-10045св23), від 25 вересня 2023 року у справі № 760/34690/21 (провадження № 61-1315св23).

Крім цього, відео файли наявні в матеріалах справи та оглянуті судом не підтверджують посилань заявниці щодо вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_3 .

З поданої заяви та доданих матеріалів вбачається, що Заявник та Заінтересована особа є колишнім подружжям та між ними існують неприязні відносини, а з 2021 року наявний тривалий спір з приводу розподілу спільного майна подружжя, до складу якого входять зокрема і нежитлові будівлі, а саме магазин «Обжора», до якого здійснюється підвіз продукції через спільний двір та холодильний агрегат у зборі, змонтований в гаражі.

Разом з тим, ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами факту того, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство стосовно неї, що могло б давати підстави для встановлення у судовому порядку заходів тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, спрямованих на забезпечення безпеки ОСОБА_1 , так як матеріали справи не містять відомостей про те, що станом на день звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 існують ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків домашнього насильства, а заходи забезпечення визначені статтею 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що передбачають винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України, у разі виявлення насильства в сім`ї, термінового заборонного припису стосовно кривдника, взяття його на профілактичний облік та проведення з ним профілактичної роботи не вживалися.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18) та від 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19).

Зазначених обставин при розгляді даної справи судом не встановлено.

Суд вважає, що між сторонами існує спір щодо користування спільним нерухомим майном, що регулюється, зокрема, нормами ЦК України та СК України і такий спір не може бути вирішений шляхом застосування визначених заявником заходів обмежувального припису.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги заяви щодо видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи відносяться на рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 258, 259, 263-265, 293, 294, 350-1 - 350-8, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Р. М. Поліщук