МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2024 р. Справа № 370/2915/24

Провадження № 2/370/1200/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О. С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

у с т а н о в и л а:

У провадження Макарівського районного суду Київської області перебуває зазначена цивільна справа.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , а саме: будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер 2:02:009:0001 площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Осикове, Фастівського району Київської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, на підтвердження якого відповідачем надано власноруч складену розписку про отримання коштів. Відповідно до розписки від 20 серпня 2021 року відповідач отримав від позивача в борг 11500 доларів США, які зобов`язався повернути до 20 серпня 2023 року, проте до дня звернення з позовною заявою до суду відповідач позичені кошти не повернув.

Разом з тим, позивачу стало відомо, що відповідач 14 серпня 2024 року відчужив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за 1488600 грн, (37215 доларів США), що свідчить про наявність фінансової можливості повернути позивачу борг, але свої зобов`язання ОСОБА_3 не виконав.

У зв`язку з незастосуванням заходів забезпечення позову, на думку позивача, може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог про стягнення боргу за договором позики.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову необхідно відмовити, з огляду на таке.

За змістом статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 149-154, 157, 260, 261, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. С. Сініцина