Справа № 393/480/24
пров. 2/393/249/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участі секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кам`янець, за участю позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання як матері, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х років в розмірі 3028,00 грн, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 всіх його заробітків (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до повноліття дітей. Позов мотивований тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.10.2020 року, від шлюбу у них є неповнолітні діти, син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, але шлюб ще не розірвано. Діти знаходяться на її утриманні та вони з відповідачем проживають за різними адресами. Разом з тим, відповідач має постійне місце роботи, стабільний заробіток, але ніякої допомоги на утримання дружини та дітей не надає, хоч і має можливість це робити. На даний час вона вимушена поєднувати догляд за малолітньою дитиною та спробами заробити кошти на проживання. Через малий вік дитини 7 місяців, вона не має можливості працювати повноцінно та отримувати належний дохід. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028,00 грн, таким чином, вона вважає, що мінімальна сума аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина віком до 3-х років не може бути меншою за встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум для відповідної категорії осіб. Вона є працездатною особою і тому мінімальна сума на її утримання має складати не менше 3028,00 грн на місяць. Крім того, відповідач згідно ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. А тому, враховуючи, що малолітні діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, то з відповідача, відповідно до вимог чинного законодавства, необхідно також стягнути аліменти на їх утримання, в зв`язку з чим вона змушена була звернутись до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.09.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву 21.10.2024р. в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково. Так, він повністю згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 усіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до повноліття дітей. Також вказав, що за період з червня 2024 року по серпень 2024 року сплатив добровільно позивачці на її утримання та утримання синів 42 211,10 грн, про що свідчить додана ним до відзиву виписка з ПриватБанку. А тому, твердження позивачки про те, що він добровільно не надає матеріальної допомоги не відповідають фактичним обставинам справи. Що стосується стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років в твердій грошовій сумі в розмірі 3028,00 грн, то він визнає частково, оскільки на даний час працює, має постійний заробіток, тому може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу). Сплачувати аліменти більше половини свого заробітку він не зможе, оскільки це поставить його в складне матеріальне становище, а на його утриманні знаходиться ще один син.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в відзиві на позовну заяву позов визнавав частково, проте в судовому засіданні вказав, що позов визнає повністю та погоджується сплачувати аліменти як на дружину до досягнення їхнім малолітнім сином 3-х років так і на двох малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, в розмірах в яких просить позивачка. Додав, що працює та отримує дохід в розмірі 10 000 грн, а тому має можливість сплачувати вказані позивачкою аліменти.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачки, ознайомившись з заявами по суті справи (позовна заява та відзив), дослідивши матеріали справи, письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, за змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1, п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 06.10.2020 року між сторонами зареєстровано шлюб в Новгородківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що 06.10.2020 року складено відповідний актовий запис №30 (а.с.5).

Позивачка та відповідач є батьками малолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 виданого 06.04.2021 р.н. та серії НОМЕР_3 виданого 09.04.2024 р.н. (а.с. 6-7).

Згідно матеріалів справи, позивачка та малолітні діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживають з позивачкою, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8-10), що не заперечується сторонами.

Згідно копії довідки вих. №11 від 16.10.2024р. виданої директором ПП «Комерсант» відповідач ОСОБА_2 , дійсно працює в ПП «Комерсант» підсобним працівником з 10 липня 2024 року (наказ №18 від 09.07.2024 року) (а.с. 20).

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, для призначення судом аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. При цьому наявність у матері дитини, з якою остання проживає, будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації та не вважається незмінним.

Як зазначено вище від спільного проживання сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою, яка в зв`язку з народженням дитини та перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років не працює. Відповідач з 10.07.2024 року і по теперішній час працює та отримує регулярний дохід. Тому, відповідач може надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, про що він вказав в останньому судовому засідання, визнавши позов в повному обсязі.

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також те, що дитина потребує догляду, суд погоджується з доводами позивачки, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

На підставі досліджених доказів, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, та приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав у повному обсязі, а також те, що він як батько малолітньої дитини повинен утримувати матір його дитини в період догляду нею за дитиною до досягнення трирічного віку, то суд приходить до висновку, що відповідач повинен виплачувати на утримання матері дитини з урахуванням доходу відповідача, та можливістю його надавати таку допомогу, у розмірі 3028,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви.

Щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження`він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї.

Тлумачення положень СК України свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Відповідачем не було надано доказів того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей, а навпаки останній не заперечував щодо сплати аліментів на утримання його дітей у розмірі визначеному законом, а тому, так як обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття лежить на обох батьках, відповідач повинен також брати участь в утриманні дітей.

При цьому сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1статті 192 СК України).

Крім того, присудження аліментів за рішенням суду не обмежує відповідача у праві надання додаткової матеріальної допомоги на дитину добровільно.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання дітьми сторін коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мала б тоді, коли б утримувалися обома батьками.

Згідно п. 1 ч. 1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи те, що відповідачем позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнано, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання синів: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-83, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на її утримання в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19.09.2024 року і до досягненя дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 19.09.2024 року та до повноліття сина ОСОБА_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , а в подальшому стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір на користь держави у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.11.2024 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам та їх представникам.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ