КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 371/642/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5479/2024Головуючий у суді першої інстанції - Каневський В.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 10 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 2498501 від 0806.2020 у розмірі 17 425,25 грн та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 481,00 грн, витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн та витрати на проведення оцінки грошового збитку, завданого відповідачем у розмірі 15 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 08.06.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 24982501 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала позику у розмірі 5 000,00 грн строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на її платіжну картку.

06.09.2019 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу № 1 та підписано реєстр прав вимог № 8 від 25.01.2021.

З огляду на те, що позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором, тому просив стягнути із відповідача заборгованість у вказаному розмірі та понесені судові витрати (а.с. 1-7).

Заочним рішенням Миронівського районного суду Київської області від 10.11.2022 позов ТОВ «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг» заборгованість за кредитним договором № 24982501 від 08.06.2020 у розмірі 16 400,00 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УМ Факторинг» судові витрати у розмірі 5 481,00 грн. У задоволенні позову в частині стягнення 1 025,25 грн упущеної вигоди відмовлено (а.с. 137-140).

В апеляційній скарзі, ТОВ «УМ Факторинг», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить заочне рішення в частині відмови у задоволенні вимоги ТОВ «УМ Факторинг» про стягнення з ОСОБА_1 витрат з отримання звіту про оцінку грошового збитку завданого ТОВ «УМ Факторинг» ОСОБА_1 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати із отримання звіту про оцінку грошового збитку пропорційно розміру задоволених позовний вимог, що становить 14 116,90 грн. Вказує, що оскільки позовні вимоги було задоволено у загальному розмірі на 94,11%, тому і збитки понесені за отримання експертного звіту підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам (а.с. 143-144зв.)

Відзиву від учасника справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

Заочне рішення оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, понесених позивачем при отриманні звіту про оцінку грошового збитку, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В іншій частині оскаржуване судове рішення не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором факторингу № 1 від 06.09.2019 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитними договорами та підписано реєстр прав вимог № 8 від 25.01.2021, за яким відбулося відступлення права вимоги щодо кредитного договору 2498501 від 08.06.2020, де боржником виступає ОСОБА_1 , а заборгованість по основному боргу становить 5 000,00 грн, заборгованість за відсотками 2 850,00 грн, пеня та інші штрафні санкції 8 550,00 грн, загальна заборгованість 16 400,00 грн.

08.06.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 24982501 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала позику у розмірі 5 000,00 грн строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на його платіжну картку (а.с. 27-29).

За графіком платежів до договору про надання споживчого кредиту № 24982501 визначено наступне: кількість платежів/періодичність внесення - один/одноразово; дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 08.07.2020; сума кредиту - 5 000,00 грн; сума нарахованих процентів - 15,00 грн; разом до сплати - 5015,00 грн (а. с. 30).

З виписки по рахунку ОСОБА_1 за № 820910 вбачається, що 08.06.2020 відбулося зарахування переказу на її картку у розмірі 5 000,00 грн (а.с. 125-127).

Також, матеріали справи містять акт повернення права вимоги підписаного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «УМ Факторинг» (без дати); витяг із реєстру прав вимоги № 8 від 25.01.2021.

За змістом позовних вимог, до розрахунку заборгованості позивачем віднесено 1 025,25 грн упущеної вигоди, на підтвердження наявності якої було проведено оцінку грошового збитку за договором № 12 від 30.06.2022 (а.с. 35-49).

За проведення експертного звіту, позивачем було сплачено 15 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 234 від 03.07.2022 (а.с. 13).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено ст. 141 ЦПК України, зокрема, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Частинами 2, 3 статті 102 ЦПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частинами 1, 5 - 7 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

У даній справі, задовольняючи позов частково, судом першої інстанції було встановлено, що матеріали справи містять акт повернення права вимоги підписаного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «УМ Факторинг» (без дати); витяг із реєстру прав вимоги № 8 від 25.01.2021 (завірений оригінал не містить відбитків печаті та підписів), з яких встановити період за який у позивача було право вимоги є неможливим, тому враховуючи, що звіт про грошову оцінку грошового збитку зроблений з періоду планового повернення - 08.07.2020, отже відсутні докази того, що позивач дійсно отримав би дохід у сумі 1 025,25 грн, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині відмовив.

Тобто, судом першої інстанції було відхилено позовну вимогу в частині стягнення упущеної вигоди, і судове рішення в цій частині не оскаржується.

Чинне процесуальне законодавство не встановлює обмежень на відшкодування судового збору чи витрат на професійну правничу допомогу, як таких, що безпосередньо пов`язані з розглядом справи.

В той же час, сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23).

З наведеного вбачається, що оскільки судом першої інстанції відхилено вимогу про відшкодування упущеної вигоди за недоведеністю, тому обґрунтовано не враховано експертний звіт за договором № 12 від 30.06.2022, і, як наслідок, правомірно відмовлено у відшкодуванні понесених витрат.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судовому засіданні доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у відшкодуванні понесених судових витрат у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» залишити без задоволення.

Заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 10 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді