Провадження № 6/161/367/24
У Х В А Л А

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

21 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

державного виконавця Данилевич Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Данилевич Л.І. звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник вказує, що боржник ОСОБА_1 ознайомлена зі своїми борговими зобов`язаннями, отримала постанови про відкриття виконавчого провадження, однак не вчиняє жодних дій, спрямованих на виконання рішень суду, заборгованість не погашає. 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 направила державному виконавцю заяву про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, однак жодних коштів в рахунок погашення боргу за рішенням суду не сплатила. Станом на день звернення до суду із вказаним поданням у боржника відсутнє майно, на яке, відповідно до закону, можливо звернути стягнення, однак в процесі здійснення виконавчих дій було встановлено, що боржник свідомо вчиняє ряд дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду.

На запит приватного виконавця Державна прикордонна служба України повідомила, що боржник ОСОБА_1 систематично перетинає державний кордон України та значний період часу проводить за кордоном. Таким чином, боржник, не виконуючи рішення суду, має можливість здійснювати поїздки за кордон. Наведене, на думку приватного виконавця, дає достатні підстави вважати, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, маючи змогу його виконати.

На підставі наведеного, державний виконавець ОСОБА_2 просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, що покладені на неї згідно виконавчого провадження № 71063615 щодо примусового виконання судового наказу №903/441/22, виданого 22.08.20222 Господарським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 4524, 90 гривень на користь ПВТП «Світязь», виконавчого провадження № 70418721 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.07.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/19629/21 про стягнення з ОСОБА_1 69336,22 гривень на користь АТ «Банк Кредит Дніпро», виконавчого провадження № 69066970 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.02.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/11846/21 про стягнення з ОСОБА_1 18116,37 гривень на користь АТ «Приватбанк», виконавчого провадження № 69370421 щодо примусового виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі 3 161/10989/21 від 08.07.2021 про стягнення судового збору в сумі 454 гривні.

Державний виконавець Данилевич Л.І. в судовому засіданні вимоги подання підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України повідомлення про розгляд подання інших учасників процесу не здійснюється.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 5 частиною першою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема, виконання судового рішення.

Обов`язки боржника у виконавчому провадженні встановлені ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими боржник зобов`язаний :утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Встановлено, що на виконанні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває судовий наказ №903/441/22, виданий 22.08.2022 Господарським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 4524, 90 гривень на користь ПВТП «Світязь», виконавче провадження № 71063615, відкрите постановою від 17.02.2023; виконавчий лист, виданий 12.07.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/19629/21 про стягнення з ОСОБА_1 69336,22 гривень на користь АТ «Банк Кредит Дніпро», виконавче провадження № 70418721 відкрите постановою державного виконавця 25.11.2022; виконавчий лист, виданий 15.02.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/11846/21 про стягнення з ОСОБА_1 18116,37 гривень на користь АТ «Приватбанк», виконавче провадження № 69066970 відкрите постановою державного виконавця 20.05.2022; постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/10989/21 від 08.07.2021 про стягнення судового збору в сумі 454 гривні, виконавче провадження № 69370421, відкрите постановою від 11.07.2022.

У своєму поданні приватний виконавець зазначає, що після відкриття виконавчого провадження ним було вчинено ряд виконавчий дій, спрямованих на виконання зобов`язань боржником, зокрема, направлено запити в різні установи з метою встановлення у неї джерел доходу, наявності нерухомого майна, коштів, інших цінностей, на які можна звернути стягнення. Однак, здійснені приватним виконавцем примусові заходи результатів не дали, у термін наданий для добровільного виконання зобов`язання, заборгованість боржником не погашена і станом на день звернення до суду з поданням жодних коштів боржник не сплатила.

Суд встановив, що боржник ОСОБА_1 ознайомлена зі своїми борговими зобов`язаннями, оскільки 07.08.2023 ОСОБА_1 направила державному виконавцю заяву про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

Разом з тим, вказані судові рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено про те, що боржник ОСОБА_1 за період з 12.07.2022 по 15.10.2024 систематично перетинала державний кордон України.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З матеріалів справи встановлено, що боржник ОСОБА_1 , будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження щодо неї, дій, направлених на реальне виконання судового рішення, не вчиняла.

Таким чином, ОСОБА_1 протягом тривалого часу не виконує рішення суду про стягнення заборгованості, сума за якими є значною, на виклики приватного виконавця не з`являється. Боржник ОСОБА_1 неодноразово з 12.07.2022 по 15.10.2024 виїжджала за кордон, що передбачає наявність коштів, у тому числі і для сплати боргу. А тому, суд приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про її злісне ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України резолютивна частина ухвали суду має містити висновки, до якого моменту, тобто до виконання якого зобов`язання (чи його частини), покладеного на боржника рішенням суду, діють обмеження, а також, що є підставою для їх припинення.

Відповідно до ст..441 ч. 3 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території держави.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції (Рішення у справі «Юрій Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року). Створення штучних перешкод для виконання судового рішення є неприпустимим.

Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Безпідставне та необґрунтоване невиконання рішень суду, якими з ОСОБА_1 стягується заборгованість, порушує законні права та інтереси стягувачів та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Крім того, обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.

З наведених мотивів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань, що покладені на неї згідно виконавчого провадження № 71063615 щодо примусового виконання судового наказу № 903/441/22, виданого 22.08.20222 Господарським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 4524, 90 гривень на користь ПВТП «Світязь», виконавчого провадження № 70418721 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.07.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/19629/21 про стягнення з ОСОБА_1 69336,22 гривень на користь АТ «Банк Кредит Дніпро», виконавчого провадження № 69066970 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.02.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/11846/21 про стягнення з ОСОБА_1 18116,37 гривень на користь АТ «Приватбанк», виконавчого провадження № 69370421 щодо примусового виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/10989/21 від 08.07.2021 про стягнення судового збору в сумі 454 гривні.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 175, 260, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України, ст.18,19 Закону України Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Данилевич Людмили Іванівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до повного виконання зобов`язань, покладених на неї, згідно виконавчого провадження № 71063615 щодо примусового виконання судового наказу №903/441/22, виданого 22.08.20222 Господарським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 4524, 90 гривень на користь ПВТП «Світязь», виконавчого провадження № 70418721 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.07.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/19629/21 про стягнення з ОСОБА_1 69336,22 гривень на користь АТ «Банк Кредит Дніпро», виконавчого провадження № 69066970 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.02.2022 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/11846/21 про стягнення з ОСОБА_1 18116,37 гривень на користь АТ «Приватбанк», виконавчого провадження № 69370421 щодо примусового виконання постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/10989/21 від 08.07.2021 про стягнення судового збору в сумі 454 гривні.

Ухвалу до виконання направити Державній прикордонній службі України (01601, м. Київ, вул. Володимирська 26).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 25 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Філюк Т.М.