УХВАЛА

29 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 183/10921/23

провадження № 61-15734ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 07 листопада 2023 року, ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року у справі за заявою Товариства

з обмеженою відповідальністю «Комсіті» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсіті» (далі - ТОВ «Комсіті») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів.

Не погоджуючись з вказаним судовим наказом, ОСОБА_1 подала заяву до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про скасування судового наказу.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 19 липня 2024 року повернуто заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником недотримано строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та відсутні підстави для поновлення строку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на судовий наказ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року залишено без руху

до надходження до Дніпровського апеляційного суду даної цивільної справи.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 щодо скасування судового наказу у цивільній справі №183/10921/23, виданого 07 листопада 2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвала апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду

і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу,

що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

22 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася

до Верховного Суду з касаційною скаргою на судовий наказ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року, ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року (надійшла до суду 26 листопада 2024 року), у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судовий наказ та оскаржувані ухвали.

Щодо касаційної скарги на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Як вбачається, суд апеляційної інстанції не переглядав ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу слід відмовити.

Щодо касаційної скарги на судовий наказ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України також передбачено право учасників справи на касаційне оскарження окремо визначених ухвал суду першої інстанції після їх перегляду апеляційним судом.

Натомість чинним на момент подання касаційної скарги процесуальним законодавством не передбачено можливість оскарження в касаційному порядку судового наказу, виданого судом першої інстанції.

У частині третій статті 167 ЦПК України вказано, що судовий наказ оскарженню

в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом. Залежно від правовідносин, у яких видано судовий наказ, він може бути скасований або за заявою боржника про скасування судового наказу, або за заявою про його перегляд за нововиявленими обставинами (стаття 170 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження судового наказу необхідно відмовити, оскільки судовий наказ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Наведені норми процесуального права визначають правила та порядок перегляду судового наказу та передбачають, що судовий наказ, виданий судом першої інстанції, не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Частина 1 статті353 ЦПК України міститься вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Згідно із пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Встановивши, що ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою з вимогою про скасування судового наказу від 07 листопада 2023 року, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що судовий наказ не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому є передбачені пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України підстави для повернення без розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,

від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року, ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсіті» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник