Справа № 128/1272/18
Провадження № 22-ц/801/1483/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 рокуСправа № 128/1272/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),

суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Бондаренко О. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання заповітів недійсними, -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання заповітів недійсними.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21 липня 2021 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи могла ОСОБА_4 , станом на час складання заповіту 14.11.2014 року, розуміти значення своїх дій та керувати ними? Чи могла ОСОБА_4 , станом на час складання заповіту 23.02.2017 року, розуміти значення своїх дій та керувати ними ? Проведення експертизи доручено експертам Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка ( вул. Пирогова, 109 м. Вінниця), з попередженням експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

25 січня 2021 року до Вінницького районного суду надійшов висновок експерта Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка № 19 від 30.12.2021 року.

22 травня 2024 року представник позивача - адвокат Усов Ю.В. заявив клопотання, в якому просив для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в іншій галузі, ніж право, призначити у справі повторну посмертну судово психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання: Чи могла ОСОБА_4 , розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту від 14.11.2014року? Чи могла ОСОБА_4 розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 23.02.2017року? Проведення експертизи просив доручити експертам Хмельницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Крім цього, просив експертизу проводити без врахування довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014року та 30.01.2017року, оскільки вони носять формальний характер, та видаються лікарями-психіатрами без ретельного обстеження особи, яка за такою довідкою звертається.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22 травня 2024 року вказане клопотання представника позивача - адвоката Усова Ю. В. задоволено. Призначено у справі повторну посмертну судово психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1)Чи могла ОСОБА_4 , розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту від 14.11.2014 року? 2)Чи могла ОСОБА_4 , розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту 23.02.2017 року? Проведення експертизи доручено експертам Хмельницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Вказано експертам проводити експертизу без врахування довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та 30.01.2017 року.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу суду скасувати через порушення норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що призначаючи повторну експертизу, суд в ухвалі не зазначив підстав для проведення повторної експертизи, а ухваливши проведення повторної експертизи без врахування довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та 30.01.2017 року, суд такий висновок не обґрунтував.

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 також просить зазначену ухвалу суду скасувати через порушення норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначив, що суд призначив повторну експертизі з тих же підстав, з яких призначалась і первісна експертиза, не зазначивши підстав для проведення повторної експертизи, а також підстав неврахування довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та 30.01.2017 року, не обґрунтував такий висновок.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи клопотання представника позивача та призначаючи у справі повторну судово-психіатричної експертизу, суд першої інстанції вказав лише те, що оскільки між сторонами існує спір про визнання заповітів недійсними, то для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі іншій, ніж право, слід призначити повторну посмертну судово психіатричну експертизу.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За правилом статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Крім того, у разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Таким чином, процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Отже, проведення повторної експертизи можливе у випадку, коли: 1) висновок експерта недостатньо обґрунтований; 2) висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи; 3) наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Повторна експертиза за клопотанням сторони може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона буде вважати це необхідним, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

Зі змісту оскаржуваної ухвали місцевого суду вбачається, що вона не відповідає вищевказаним вимогам законодавства, оскільки в її мотивувальній чистині не наведено достатніх підстав та обґрунтованих мотивів для висновку про необхідність призначення у цій справі саме повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, за наявності у ній висновку первинної посмертної судово-психіатричної експертизи Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка № 19 від 30.12.2021 року з аналогічними питаннями.

Суд не врахував відсутність у клопотанні позивача того, в чому саме полягають його сумніви у правильності висновку експерта № 19 від 30.12.2021 року за результатами уже проведеної посмертної судово-психіатричної експертизи в справі, у зв`язку з чим необґрунтовано задовольнив це клопотання, призначивши повторну посмертну судово-психіатричну експертизу.

Колегія суддів відмічає, що наявність в матеріалах справи висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, який не влаштовує позивача, не є підставою для призначення ще однієї, повторної експертизи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

У даній справі, посмертна судово-психіатрична експертиза проведена атестованими судовими експертами, які мають відповідну освіту, необхідну для проведення такого виду експертиз. Висновок посмертної судово-психіатричної експертизи № 19 від 30.12.2021 року відповідає вимогам чинного законодавства, а позивач не навів підстав, які б породжували сумніви у правильності та обґрунтованості раніше здійсненого висновку.

При цьому заявлене позивачем клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи не містить належних доводів щодо неповноти, неясності чи необґрунтованості висновку експерта № 604 від 14 червня 2023 року.

Задовольняючи зазначене клопотання, всупереч положенням частини першої статті 104 та частини другої 113 ЦПК України суд теж не зазначив обставин, які викликали б сумніви у правильності існуючого висновку посмертної судово-психіатричної експертизи.

Вимоги позивача про виключення з числа доказів довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та від 30.01.2017 року, у даному випадку є безпідставними.

Медична довідка психіатричного огляду (форма №122-2/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України №12 від 17.01.2002) - це офіційний медичний документ про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі, щодо вживання психоактивних речовин, у лікаря-психіатра. Ця довідка виготовляється на спеціальному захищеному бланку. Видача медичних довідок фіксується в "Журналі реєстрації виданих (отриманих) бланків медичних довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів". Відомостей про те, що довідки про проходження покійною ОСОБА_4 обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 04.11.2014 року та від 30.01.2017 року, видані з порушенням порядку, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України N 12 від 17.01.2002, матеріали справи не містять. Саме по собі посилання позивача на сумніви щодо вказаних довідок та проходження оглядів не є підставою для їх не врахування і не виключає їх з письмових доказів.

За вказаних обставин виключення вказаних довідок із числа доказів можливе на підставі ч. 11 ст. 83 ЦПК України лише у випадку встановлення судом сумнівів у їх достовірності або підробленні. Таких фактів судом не наведено. Зазначені довідки оформлені на спеціальному, захищеному бланку за формою затвердженою Міністерством охорони здоров`я, мають номер і дату їв видачі, а тому достатніх підстав виключати їх з числа оцінюваних експертами матеріалів і вважати їх формальними, відсутні правові підстави, їм має бути надана оцінка судом в сукупності та взаємозв`язку із іншими доказами у справі в порядку, передбаченому ст. 89 ЦПК України.

Обґрунтованих мотивів стосовно повторного проведення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи у зв`язку з істотним порушенням процесуальних норм, які регулюють порядок призначення і проведення попередньої повторної судової експертизи, що була призначена та проведена в обраній сторонами експертній державній установі, оскаржувана ухвала не містить. Належні докази того, що висновок експерта є неповним, неясним, неправильним або недостатньо обґрунтованим відсутні, а тому висновок суду першої інстанції про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у справі є таким, що не відповідає закону.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, не встановивши всіх обставини справи та не дослідивши форму і зміст наявного висновку експерта, дійшов необґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для призначення в даній справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

ЄСПЛ наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг заслуговують на увагу, а висновок суду щодо призначення повторної судової експертизи та зупинення провадження у справі є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, а тому, відповідно до положень статті 379 ЦПК України, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки справа передається для продовження розгляду до суду першої інстанції, то відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідно до положень статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 травня 2024 року задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 травня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С.Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

В. П. Рибчинський