справа № 619/1140/24
провадження № 2/619/586/24
РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Дергачі в режимі відеоконференції позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, ОСОБА_3 ОСОБА_1 , звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив змінити рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2018 року №619/839/18, зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, та до досягнення ОСОБА_6 вісімнадцятирічного віку; змінити рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2020 року №619/3901/19, зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , до 1/15 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, до реєстрації відповідачем повторного шлюбу чи зняття інвалідності, або настання обставин коли відповідач не потребуватиме матеріальної допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 серпня 2018 року, Дергачівським районним судом Харківської області прийнято рішення у цивільній справі №619/839/18, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. 21 лютого 2020 року, Дергачівським районним судом Харківської області прийнято рішення у цивільній справі №619/3901/19, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на непрацездатну дружину у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Під час розгляду справи №619/839/18, позивач не заперечував проти ухвалення такого рішення суду, оскільки мав змогу сплачувати таку частку аліментів від своїх доходів.

Позивач вказує, що на даний час виникли та існують обставини для зміни попереднього рішення суду, а саме 11 лютого 2023 року, позивач уклав шлюб з ОСОБА_7 , який зареєстровано у Червоноградському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №37, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Крім того, позивач крім сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на якого на користь відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів (рішення суду №619/839/18), є ще двоє дітей дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з позивача також стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів судовий наказ №459/3425/23 (виконавче провадження ВП №73598583). Таким чином на даний момент з позивача стягуються аліменти на дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 1/3 частина; на сина ОСОБА_12 стягується 1/3 частина; на колишню дружину ОСОБА_5 стягується 1/6 частина. Отже, з позивача в загальному щомісяця стягуються аліменти в розмірі 82 проценти від його заробітку. Позивач вважає, що для забезпечення потреб його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , є доцільним зменшити розмір аліментів до 1/5 частки від усіх доходів. Також позивач вважає, що для забезпечення потреб колишньої дружини, є доцільним зменшити розмір аліментів до 1/15 частки від усіх доходів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що заперечує проти зменшення аліментів на 1/8 частину.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2018 (н.с.619/839/18) позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 12 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21.02.2020 (н.с.619/3901/19) позовну заяву ОСОБА_5 задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_3 , аліменти на утримання колишньої непрацездатної дружини ОСОБА_5 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 01.10.2019.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 3статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною 3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом одному з подружжя, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і /або/ сімейного стану.

Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037 від 17.05.2017, яким були внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України, та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з`явився додатковий обов`язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.

Позивач вважає, що для забезпечення потреб його неповнолітнього сина ОСОБА_12 , є доцільним зменшити розмір аліментів до 1/5 частки від усіх доходів. Також позивач вважає, що для забезпечення потреб колишньої дружини, є доцільним зменшити розмір аліментів до 1/15 частки від усіх доходів.

11 лютого 2023 року, позивач уклав шлюб з ОСОБА_7 , який зареєстровано у Червоноградському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №37, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Крім того, позивач крім сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має, ще двох дітей дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 .

Згідно копії судового наказу Червоногвардійського міського суду Львівської області від 16 листопада 2023 (№459/3425/23) з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного та матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

З урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, беручи до уваги те, що позивач має на утриманні неповнолітніх дітей та дружину, встановлені підстави щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні, а відтак суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2018 у справі №619/839/18 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_13 , з 1/3 частини на 1/4 частину з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2020 року №619/3901/19 з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 , з 1/6 частини до 1/15 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Пунктом 23 Постанови №3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2018 року №619/839/18 з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, та до досягнення ОСОБА_6 вісімнадцятирічного віку.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 лютого 2020 року №619/3901/19 з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 , з 1/6 частини до 1/15 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, до реєстрації відповідачем повторного шлюбу чи зняття інвалідності, або настання обставин коли відповідач не потребуватиме матеріальної допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1

відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2024.

Суддя Л. В. Калиновська