Провадження №2/524/4302/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2024 м.Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі:

судді Алексашиної Н.С.,

за участю: секретаря Антибури І.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері.

У позові вказала, що відповідач є її сином. Позивачка проживає одна, є непрацездатною, інвалідом ІІ групи з 23.11.2021 року, інших дітей, які б могили їй допомагати, не має. До 2023 року ОСОБА_1 працювала та отримувала мінімальну заробітну плату, проте у вересні 2023 року вимушена була звільнитися за станом здоров`я. Наразі позивачка отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2980 гривень на місяць, а також житлову субсидію, яку витрачає на оплату комунальних послуг. Крім того, позивачка зазначає, що щомісяця витрачає близько 3000-5000 гривень на ліки, оскільки є інвалідом по зору. Син працює і його середньомісячний заробіток складає близько 30 000 гривень, однак, у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, має на утриманні двох дітей 2013 та 2017 року народження.

Позивачка прохає стягувати з відповідача на її користь кошти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку щомісяця.

В судове засідання позивачка та її представник адвокат Чернушенко В.О. не з`явилася. Позивачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, прохає задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву «про визначення позову», у якій прохає справу розглянути без його участі, відзив на позовну заяву не надав, заперечень проти задоволення позову не висловив.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши надані докази, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними ті потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Стаття 205 СК України встановлює, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с.7/

Позивачка з 01.12.2021 року є інвалідом ІІ групи загального захворювання, з рекомендованою працею без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією. /а.с.8/

Згідно затвердженої індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_1 рекомендована відновна терапія та профілактичні заходи, консультування, лікувальний масаж та лікувальна фізкультура. /а.с.9-10/

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_1 в період з січня по вересень 2023 року працювала у ПП «Гьост», де отримувала заробітну плату у розмірі 6700 грн. щомісяця. /а.с.11/

Згідно довідки про доходи в період з березня по серпень 2024 року ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 2980 грн. щомісяця. /а.с.12/

Крім того, у період з жовтня 2023 року по серпень 2024 року ОСОБА_1 отримала житлову субсидію на загальну суму 9536,56 грн. /а.с.13/

Позивачкою надано квитанції про нарахування плати за комунальні послуги, з яких убачається, що у лютому 2024 року такі витрати складають 2073 грн., у березні 2024 року 2225 грн.,. у липні 2024 року 1601 грн. /а.с.14, 15, 16/

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка, посилається на те, що вона проживає одна, втім, не надає документів на підтвердження вказаної обставин (наприклад, довідки про склад сім`ї, інформації про осіб зареєстрованих за її місцем проживання тощо).

Позивачка не наводить жодних даних щодо її можливого перебування у шлюбі та наявності чоловіка, який міг би утримувати її у відповідності до ст.205 СК України.

Позивачка ОСОБА_1 не наводить жодних даних щодо наявності або відсутності у неї майна, яке може приносити дохід.

При цьому, хоча позивачка й стверджує про власну непрацездатність, з наданої нею довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії убачається, що можливість її працевлаштування не виключається, однак, з певними обмеженнями щодо умов та характеру праці (без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень).

Крім того, посилаючись на те, що її захворювання потребує витрат на ліки в розмірі близько 3000-5000 гривень щомісяця, позивачка не надає жодних доказів на підтвердження розміру таких витрат, а надана індивідуальна програма реабілітації інваліда не містить інформації про призначення їй медичних препаратів.

Квитанції щодо оплати комунальних послуг надані позивачкою вибірково, лише за три місяці, і не спростовують відшкодувань основної суми витрат за рахунок житлової субсидії.

Також суд звертає увагу, що позивачка, посилаючись на фінансову спроможність відповідача надавати їй утримання, не надає жодних доказів щодо розміру його доходів та фінансового стану, клопотань про витребування таких даних судом (в разі неможливості їх самостійного отримання) позивачка також не заявляла. Водночас, така інформація може мати значення для визначення розміру аліментів на утримання матері у відповідності до ст.205 СК України.

Разом з тим, суд враховує, що у 2023 році позивачка отримувала дохід на рівні визначеного законом розміру мінімальної заробітної плати 6700 грн., а у 2024 році пенсію по інвалідності у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Так, розмір пенсії позивачки складає 2980 грн. щомісячно. При цьому, згідно ЗУ «Про держаний бюджет України на 2024 рік» станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено 2361 гривня, а загальний прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень.)

Отже, позивачка отримує пенсію по інвалідності у розмірі, який забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, суд враховує правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, згідно якого необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, держаних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Подібні висновки викладені також у постановах Верховного суду № 301/160/17 від 10 жовтня 2018 року, №185/9548/16-ц від 04 липня 2018 року, № 463/2634/16-ц від 24 квітня 2019 року, № 640/919/17 від 21 червня 2018 року, № 759/1315/17 від 16 квітня 2018 року.

Верховний Суд послідовно дотримується позиції, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Враховуючи викладене, позивачкою не доведено її потребу у матеріальній допомозі, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.202, 203, 205 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.С. Алексашина