Справа № 758/9690/18
Провадження № 2-з/758/171/24
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

05 липня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Оболонської Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду без виклику учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду, завданої залиттям її квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з вини відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище над її квартирою.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 01.07.2022 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.

Через канцелярію суду представником позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 20.08.2009 року, приватним нотаріусом КМНО Ковальчук О.С., який зареєстрований в реєстрі за № 1432.

На підставі ст.153 ч.1 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.ст.149, 150 ч.1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має на звернутися до суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно ст.150 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_4 , з вини відповідача, ОСОБА_2 , який, як зазначає позивач, є власником квартири АДРЕСА_2 .

Між тим, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2009 р. покупцем квартири АДРЕСА_3 є « ОСОБА_2 », а позовні вимоги заявлені до ОСОБА_2 ,

Таким чином в матеріалах справи відсутні підтвердження, що квартира АДРЕСА_2 належить відповідачу на час розгляду справи ( відповідач по справі ОСОБА_2 , а квартира, на яку просить накласти арешт належить іншій особі - ОСОБА_2).

А відтак, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.150-153, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

СуддяН. М. Ларіонова