Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2024 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі: секретаря судових засідань Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу №479/1100/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2021 року народження, у розмірі частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що батько не виконує свого обов`язку стосовно матеріального утримання дитини, коштів на забезпечення доньки не надає, є працездатною особою, тому змушена звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, згідно заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав відзив, згідно якого позовні вимоги визнає частково, з підстав, вказаних у ньому.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2019 року, який рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області було розірвано 16 березня 2022 року(а.с.10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого Іллінецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) 01 березня 2021 року(а.с.7).

Даними довідки про склад сім`ї Маломечетнянського старостинського округу Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№509 від 22 липня 2024 року підтверджується, що позивач ОСОБА_1 та її малолітня донька - ОСОБА_3 , 2021 року народження, проживають в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.180-184, 191 СК України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7, 141 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно положень ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України.

Положеннями ст.ст.3, 18, 27 Конвенції ООН Про права дитини визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивач сам здійснює утримання доньки, має необхідність в отриманні аліментів від відповідача.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, вказуючи, що перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_4 , у них народився син - ОСОБА_5 , 2023 року народження, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Дашівською селищною радою 22 листопада 2023 року. Оскільки ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, він утримує їх матеріально, однак офіційно не працевлаштований, працює по найму, отримуючи не регулярний дохід в розмірі 4000-5000 грн. в місяць в залежності від сезонних робіт. Визнає свій обов`язок сплачувати аліменти на неповнолітнього доньку - ОСОБА_3 , 2021 року народження, проте вимога про сплату аліментів у розмірі частини від усіх видів доходу для нього є непосильною. Просив врахувати вказані обставини при винесенні рішення та стягнути з нього на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісяця.

За даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування на ОСОБА_2 підтверджується, що відповідач за період 2022 року отримав дохід у розмірі 1776316 грн., за період 2023-2024 року дохід відсутній.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1 ст.141 СК України).

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України - способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі обставина того, що у відповідача з`явилась ще одна дитина, не може впливати на баланс рівності обов`язку батьків щодо дитини народженої від першого шлюбу, а лише може бути стимулюючою обставиною для відповідача вживати заходів щодо збільшення власних доходів.

Крім того, суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір.

Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (висновок Верховного суду у постанові від 16 вересня 2020 року справа №565/2071/19).

Згідно положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 02 серпня 2024 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком дитини зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, проте домовленості про забезпечення дитини між сторонами не досягнуто, та вона знаходяться на повному утриманні позивача ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що батьки мають рівні права та несуть рівні обов`язки по вихованню та утриманню дітей, приймаючи рішення виключно в інтересах дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95, 247 ч.2, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

СУДДЯ: