печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/14586/15-ц (6-768/24)

учасники справи:

заявник (стягувач): ОСОБА_1

боржник: ОСОБА_2

заінтересована особа: Голосіївський відділ державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на пред?явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №757/14586/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

представник заявника (стягувача) - адвокат Поліщук Р. М.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року до суду надійшла вказана заява, у якій просить поновити йому строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року, виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми коштів у розмірі 1 749 382, 92 грн та судового збору у розмірі 3 654, 00 грн та видати дублікат виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03 лютого 2016 року, виданого на виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2015 року у справі №757/14586/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2015 року, справа №757/14586/15-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 1 749 382, 92 грн та судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн.

03.02.2016 року на виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва 30.05.2015 року, справа №757/14586/15-ц, видано виконавчий лист №757/14586/15-ц.

30.01.2017 року у рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук А. С. винесено постанову про повернення виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року.

Вказує, що вказана вище постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.01.2017 року надійшла на адресу стягувача без оригіналу виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року.

13.05.2024 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом про надання інформації, у якому просив направити на його адресу оригінал виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року, а у разі його втрати видати довідку про втрату виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року.

Листом №28820/27.1-24 від 30.05.2024 року Голосіївського відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено про відсутність виконавчого листа та неможливість надання інформації про його відправку стягувачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а також надано довідку про втрату виконавчого документу.

Вважає, що виконавчий лист було втрачено із незалежних від заявника (стягувача) підстав, зазначені прочини пропущення строку звернення виконавчого листа до виконання є поважними, що стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином. Представник заявника (стягувача) - адвокат Поліщук Р. М. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив задовольнити.

Суд вважає за можливе розглядати справи у відсутність учасників справи, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву, дослідивши письмові докази додані до неї, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2015 року, справа №757/14586/15-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 1 749 382, 92 грн та судовий збір у розмірі 3 654, 00 грн (а. с. 15-16).

03.02.2016 року на виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва 30.05.2015 року, справа №757/14586/15-ц, видано виконавчий лист №757/14586/15-ц.

30.01.2017 року у рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук А. С. винесено постанову про повернення виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року (а. с. 18).

13.05.2024 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом про надання інформації, у якому просив направити на його адресу оригінал виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року, а у разі його втрати видати довідку про втрату виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року (а. с. 19).

Листом №28820/27.1-24 від 30.05.2024 року Голосіївського відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено про відсутність виконавчого листа та неможливість надання інформації про його відправку стягувачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а також надано довідку про втрату виконавчого документу від 30.05.2024 року НОМЕР_1/3 (а. с. 21-22).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суд, при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред?явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції ( Право на справедливий суд ) гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду Горнсбі проти Греції від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина суду .

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Голдер проти Сполученого Королівства від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Герін проти Франції від 29.07.1998, п. 37).

Згідно з п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Разом з тим, аналізуючи пункт 17.4 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Так, суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Так, як вбачається з довідки Голосіївського відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.05.2024 року НОМЕР_1/3 виконавчий лист №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року був імовірно втрачений під час пересилання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виконавчий лист №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року був втрачений під час пересилання засобами поштового з поважних причин, які не залежали від заявника (стягувача).

Так, враховуючи втрату заявником (стягувачем) оригіналу виконавчого листа №757/14586/15-ц, виданого 03.02.2016 року Печерським районним судом м. Києва, суд дійшов висновку про видачу його дублікату на підставі п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України та поновлення строку пред`явлення його до виконання на підставі ст. 433 ЦПК України, оскільки заявником пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин (він втрачений з підстав, що не залежали від волі стягувача).

При цьому, суд враховує положення ч. 1 ст. 18 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 4, 12, 13, 18, 260, 353-355, 433, п. 15.5), п. 17.4) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі №757/14586/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03.02.2016 року, виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми коштів у розмірі 1 749 382, 92 грн та судового збору у розмірі 3 654, 00 грн.

Видати дублікат виконавчого листа №757/14586/15-ц від 03 лютого 2016 року, виданого на виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2015 року у справі №757/14586/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя Г.О.Матійчук