Справа №359/2908/23
Провадження №2/359/234/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Чирка С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач АТ «АКБ «Львів» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.01.2022 року між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 16053/112/2021, відповідно до умов якого Банк надав 25 000.00 грн зі сплатою 54,0% річних за користування кредитом та терміном повернення до 23.01.2026р. включно, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого має заборгованість у загальному розмірі 32 941,40 грн., що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 25000,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 7 941,40 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2023 було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

За правилами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до положення ч.1 та ч.4 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Встановлено, що копія ухвали про відкриття провадження та позовна заява з додатками декілька разів направлялась відповідачу за адресою, зареєстрованого місця проживання та останній лист 20.06.2024 року було вручено їй особисто. Вказана обставина підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Ф.119.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, за правилами ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2022 року між Банком АТ АК «Львів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 16053/112/2022, відповідно до п. 1.1 якого Банк зобов`язується надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом; кредит надається у сумі 25 000 грн з умовою повернення до 23.01.2026 року в порядку та відповідно до умов кредитного договору (п. 1.3 договору) (а.с.4-6).

Згідно із п. 3.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку 54 % річних. Прийняті на себе зобов`язання по договору Банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на суму, що зазначена в п. 1.3 кредитного договору. Факт отримання кредиту в сумі 25 000 грн підтверджується копією меморіального ордеру №794484 від 24.01.2022 року (а.с.11).

Згідно з п. 5.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною кредитного договору (п. 5.2 договору).

Згідно п. 3.6 кредитного договору позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання, передбачені умовами договору, здійснивши перерахування кредитних коштів на відповідний рахунок відповідача, проте позичальник неналежним чином виконував свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем.

Оскільки умови кредитного договору позичальником не виконувалися належним чином та з метою позасудового врегулювання спору, 19.09.2022 Банк направив відповідачу ОСОБА_1 лист-вимогу з пропозицією в тридцятиденний термін повністю погасити прострочену кредитну заборгованість, яка становить 32 941,40 грн. та попередив боржника про примусове стягнення всієї заборгованості у випадку невиконання зазначених вимог.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Такі наслідки встановлені, зокрема, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, згідно з якою, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі, зокрема, несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту).

Згідно з п. 2.4 кредитного договору у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення.

Як вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, відповідачем порушені зобов`язання за кредитним договором щодо строків погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим у Банку АТ «Банк Львів» виникло право вимагати у позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів за користування ним.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачала і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі 910/17048/17 (пункти 111, 112).

Разом з тим, згідно з правовими висновками, неодноразово викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (зокрема, постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором кредиту 16043/119/2022 від 21.01.2022 року, укладеного між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 21.02.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед АТ АКБ «Львів» становить 32941,40 грн., з яких: 25000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом та 7941,40 грн. - заборгованість за процентами.

Зобов`язання ОСОБА_1 не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст. 526 ЦК України, у якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

За наведених обставин, беручи до уваги, що відповідачем на підставі укладеного кредитного договору були отримані грошові кошти в кредит, однак зобов`язання за умовами вищезгаданого договору належним чином не виконуються, грошові кошти в добровільному порядку банку не повернуто, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що заявлені позовні вимоги АТ АКБ «Львів» про стягнення заборгованості за кредитним договором підставні та підлягають до задоволення.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2684,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 141, 258-259, 265, 267, 268, 354, 355, 435 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства Акціонерний-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів», юридична адреса: 79008, м. Львів, Сербська, буд. 1, , суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 941,40грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Чирка С.С.