Провадження № 2/127/1681/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Руднєвої І.С.,

представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, у якому просив суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 26.09.2019 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження доньки відповідачка залишила немовля на повному утриманні позивача та покинула їх родину, іноді відвідувала дитину. Позивач самостійно піклувався про новонароджену доньку, в цьому йому допомагали його батьки. 29.08.2020 відповідачка забрала залишки своїх особистих речей з місця проживання ОСОБА_1 та їх спільної малолітньої дитини та остаточно виїхала з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_3 не запропонувала позивачу забрати доньку з собою, взагалі не хотіла обговорювати подальшу долю їх спільної дитини. На той час відповідачка вже як рік мешкала з іншим чоловіком - ОСОБА_5 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_6 . Крім цього, у відповідачки є син від першого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого позивач завжди сприймав як свого сина та перебуваючи у шлюбі із відповідачкою виховував та матеріально забезпечував його, поки відповідачка не покинула свого чоловіка ОСОБА_1 та їх новонароджену доньку, забравши сина з собою. Відповідачка не проявляла інтересу до доньки, її життя та не намагалась її матеріально забезпечити всім необхідним для життя та розвитку дитини, тому судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2023 стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 24.07.2023, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №72827509 заборгованість відповідачки по аліментах станом на 01.04.2024 становить 5273,50 грн.

Відповідачка свідомо самоусунулась від виховання та матеріального забезпечення своєї доньки ОСОБА_4 , а саме проживає окремо від доньки, не бере участі у піклуванні та вихованні дитини, не цікавиться життям та потребами дитини, не турбується про фізичний і духовний розвиток доньки, не купує доньці ні іграшок, ні одягу, ні ліків, не телефонує дитині, не провідує дитину за місцем її мешкання, не відвідує навчальний заклад, де навчається дитина. З моменту народження доньки і по теперішній час вихованням, турботою про дитиною, її розвитком, успіхами, здоров`ям, харчуванням, придбанням необхідного одягу, взуття, іграшок займається позивач. Позивач намагався вирішити питання визначення місця проживання дитини разом із ним в досудовому порядку, але рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.08.2023 за №1958 «Про недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини» вирішено, що це є недоцільним, оскільки відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини.

Позивач повідомив відповідачку про свій намір позбавити її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_8 в судовому порядку, тому що відповідачка не приймає участі у вихованні та духовному розвитку дитини, не хоче матеріально забезпечувати дитину та спілкуватись із донькою. Відповідачка проінформувала позивача, що не має бажання, часу та можливості займатись вихованням та розвитком доньки ОСОБА_8 , не має бажання її матеріально забезпечувати, посилаючись на те, що у неї вже є двоє дітей, тому вона не хоче та не може піклуватись ще про третю дитину. Крім того, відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 04.04.2024 відповідчка зазначила: «Я, ОСОБА_3 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій. цією заявою повідомляю, що не заперечую проти позбавлення мене батьківських прав стосовно моєї малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , справу прошу розглядати без моєї участі. Мені відомо, що надалі законним представником малолітньої ОСОБА_4 буде її батько ОСОБА_1 ».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Руднєва І.С. позовні вимоги підтримали, просили суд позов задоволити в повному обсязі, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків як матері, не бажає виховувати та утримувати доньку. Позивач надав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, а також пояснив, що відповідачка ОСОБА_3 ще після народження дочки ОСОБА_8 не проявляла до неї інтересу, а влітку 2020 року виїхала з квартири, де проживала разом з позивачем і дочкою. З того часу відповідачка не проявляє батьківського піклування по відношенню до доньки ОСОБА_8 , не спілкується та не телефонує дитині, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, матеріально не допомагає. Позивач не перешкоджає спілкуванню матері з донькою, однак відповідачка не виявляє бажання бачитись та спілкуватись з дитиною. Представник позивача також зазначила, що висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/159114 від 06.09.2024 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дочки ОСОБА_8 , 2019 р.н., є суперечливим, оскільки всі надані позивачем докази свідчать про те, що мати дитини ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків як матері, не бажає виховувати та утримувати доньку. На запитання суду позивач пояснив, що у нього не виникало будь-яких питань стосовно дочки ОСОБА_8 , які потрібно було б вирішувати разом та за згодою відповідачки і він не звертався за допомогою до відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася.

Разом з тим, від відповідачки ОСОБА_3 поштою надійшла заява до суду (а.с. 67), у якій вказано, що вона отримала позов з додатками та ознайомилась. Відповідачка повністю визнає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , все, що зазначено у його позові відповідає дійсності, вона не заперечує відносно того, щоб її позбавили батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона не бажає виховувати та матеріально забезпечувати. Просила розглянути справу №127/12929/24 та прийняти в ній рішення у її відсутність, тому що вона зайнята доглядом за іншими своїми неповнолітніми дітьми та не має часу та бажання приходити до суду.

Ухвалою суду від 16.10.2024 визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання 18.11.2024 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Копію вказаної ухвали суду відповідач ОСОБА_3 не отримала, оскільки конверт з копією ухвали суду від 16.10.2024 повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Попри неотримання відповідачкою копії ухвали суду від 16.10.2024 та судової повістки, 15.11.2024 в суді зареєстровано заяву відповідачки ОСОБА_3 , відповідно до якої вона просила розглянути справу про позбавлення її батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у її відсутність та прийняти рішення без неї. Вона не хоче виховувати, утримувати дитину, яку народила в шлюбі з ОСОБА_9 . Він сам з цим нормально справляється. Вона отримала консультацію у свого адвоката та показала позов та їй роз`яснено наслідки позбавлення батьківських прав. Вона все розуміє і не хоче виховувати доньку. Нехай цим займається її батько. У неї є інші діти та своя родина. До суду вона ходити не хоче та не має часу на це.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Томчук О.В. в судовому засіданні підтримала висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/159114 від 06.09.2024 про недоцільність позбавлення батьківських прав матері, ОСОБА_3 , щодо дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надала суду пояснення аналогічні змісту висновку.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знає позивача з шкільних років, а з відповідачкою ОСОБА_3 знайомий з 2018 року. В 2019 році у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_8 . Спочатку в них було все добре, жили разом з батьками відповідачки, а потім з батьками позивача. Після ОСОБА_11 доньки їх відносини погіршилися, тому що відповідачка агресивно почала відноситися до позивача, більше вимог йому ставила, казала, що він мало приділяє їй уваги. Потім вони розійшлися, відповідачка переїхала у свою квартиру, а позивач залишився проживати у своїй квартирі разом з дочкою ОСОБА_8 та своїми батьками. Позивач самостійно виховує дитину, матеріально забезпечує. Дитина завжди доглянута, гарно одягнута, охайна. Дитина любить батька. Відповідачка не допомагає позивачу фінансово утримувати дитину. Свідок не чув, щоб дитина питала про свою маму чи згадувала про неї. Позивач ніколи не перешкоджав відповідачці спілкуватися з ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_12 - сусідка позивача, проживає в будинку позивача, суду пояснила, що знайома з осені 2020 року з позивачем та його дочкою ОСОБА_8 . Коли вони зустрічалися в дворі з своїми дітьми, то з ОСОБА_8 завжди був батько ОСОБА_1 , а маму з ОСОБА_8 вона бачила лише один раз. Батько дитини виховує та забезпечує її, гуляє з нею, відвідує з дитиною дитячі свята. Свідок не питала у позивача про маму ОСОБА_8 , але зрозуміла, що її виховує позивач самостійно. У дитини з батьком гарні відносини, дівчинка завжди охайна, гарно одягнута, відвідує різні гуртки та приватну школу. Свідок жодного разу не чула, щоб ОСОБА_8 згадувала про свою маму.

Свідок ОСОБА_13 , який є сусідом позивача ОСОБА_1 , суду пояснив, що відповідачку ОСОБА_3 ніколи не бачив і він її не знає. ОСОБА_1 самостійно виховує доньку ОСОБА_8 . Дівчинка завжди охайна, контактна, дуже хороша дитина. Про маму дитина не згадувала жодного разу. Коли він запитав у ОСОБА_1 про матір ОСОБА_8 , то ОСОБА_1 повідомив, що вона взагалі не цікавиться життям дитини.

Свідок ОСОБА_14 , який є другом позивача, суду пояснив, що їхні доньки також дружать. Раніше свідок проживав у м. Вінниці, а з вересня 2024 року проживає у м. Львів. Спочатку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом з дочкою ОСОБА_8 проживали разом з батьками позивача, а потім відповідачка пішла від них і залишила доньку з позивачем. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається лише позивач. Відповідачка безвідповідальна, оскільки жодного разу не відвідувала свою доньку. Свідок чув, як відповідачка домовлялася з позивачем, що прийде до дочки, але потім не прийшла. Останнього разу, коли свідок випадково зустрів позивача у м. Вінниці, вони розмовляли і свідок запитав про ОСОБА_8 , то позивач сказав, що вона гуляє з відповідачкою. Зі слів позивача свідку відомо, що відповідачка не забезпечує дитину матеріально.

Свідок ОСОБА_15 , яка є матір`ю позивача, суду пояснила, що ОСОБА_3 її колишня невістка. Коли відповідачка народила дитину, то як мама вона не турбувалася про дитину, не вставала вночі до дитини. Після народження дитини, відповідачка неодноразово безпричинно залишала місце свого проживання, потім поверталася, однак 29.08.2020 відповідачка забрала залишки своїх особистих речей з місця проживання ОСОБА_1 та їх спільної малолітньої дитини та остаточно виїхала. ОСОБА_8 протягом чотирьох років проживає разом з батьком без мами. Позивач самостійно виховує дитину та матеріально забезпечує. Дівчинка розумна, гарна, займається в гуртках та має все необхідне для розвитку. Дитина знає, що у неї є мама, однак вона проживає окремо. Позивач ніколи не перешкоджав зустрічам дитини з матір`ю, проте остання не виявляє бажання бачитися з дочкою. Відповідачки просто не існує в житті дитини. Однак дій, які б шкодили дитині від відповідачки не було. У позивача не було ніяких питань щодо ОСОБА_8 , щоб вирішувати їх спільно з відповідачкою.

Заслухавши пояснення позивача і його представника, свідків, представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2019, який було розірвано між ними на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2021 (а.с. 17-19).

За час спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

Батьки дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають окремо.

Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №45151 та №45152 від 23.09.2020, довідкою №05-21/255 від 19.03.2024 та особовим рахунком № НОМЕР_2 , виданих МКП «УК «Господар Люкс», витягів з реєстру територіальної громади від 29.06.2023 та від 24.03.2024 позивач ОСОБА_1 та його малолітня донька ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 16, 22-23-25).

Відповідно до судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.08.2023 по справі №127/22009/23 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, тобто з 24.07.2023, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20).

На виконанні в Першому ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ №127/22009/23, виданий 18.09.2023 (виконавче провадження №72827509) щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до останнього розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №72827509, у відповідачки ОСОБА_3 за період з 01.12.2023 по 01.11.2024 наявна заборгованість по аліментах на утримання дочки ОСОБА_4 і станом на 01.11.2024 становить 13951,00 грн.

Згідно з актом сусідів позивача ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 від 26.03.2024, мати дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 29.08.2020. Особисті речі відсутні. З серпня 2020 року не бере участі у піклуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 . Дитина проживає за вказаною адресою з батьком ОСОБА_1 , дідусем ОСОБА_15 та бабусею ОСОБА_15 (а.с. 26).

Згідно з декларацією ТОВ «Лікувально-діагностичний центр «Меділюкс» №0001-ЗЕ29-НТА0 від 12.07.2023 щодо пацієнта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини ОСОБА_1 , як законним представником, обрано лікаря, який надає первинну медичну допомогу та підписано відповідну декларацію (а.с. 27).

За інформацією КЗ «ДНЗ №60 Вінницької міської ради» №05.01.13/13 від 20.03.2024, дитина ОСОБА_4 дійсно відвідувала КЗ «ДНЗ №60 Вінницької міської ради» з 03.08.2021 по 23.02.2022. Фізичний розвиток, розвиток пізнавальної та емоційно-вольової сфери, соціально-побутових навичок відповідали віку дитини. Дівчинка відкрита, доброзичлива, охоче ішла на контакт з дорослими та дітьми. За час перебування дитини в закладі батько ОСОБА_1 належним чином займався вихованням доньки, цікавився її життям в садочку та сприяв фізичному та гармонійному психічному розвитку дитини. Мати жодного разу не з 'являлась в закладі та не цікавилась життям доньки (а.с. 29).

Згідно з характеристикою №23 від 25.03.2024 ОСОБА_4 , вихованки групи №3 КЗ «ДНЗ №30 Вінницької міської ради», ОСОБА_4 з 01.12.2022 відвідує заклад дошкільної освіти №30. Батько дитини, ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню доньки. Регулярно відвідує батьківські збори та ранки. Постійно приводить та забирає доньку із садочку. Дитина з радістю зустрічає тата ввечері, ділиться із ним своїми здобутками та новинами з життя групи. Інколи ОСОБА_8 приводять та забирають бабуся та дідусь (зі сторони батька), які теж відвідують свята та беруть активну участь у житті дитини. Зі слів батька, плату за перебування доньки в садочку здійснює він. Між батьком та донькою є тісний емоційний зв`язок. Матуся жодного разу заклад дошкільної освіти не відвідувала (а.с. 30).

Малолітня ОСОБА_4 відвідує заняття художньої гімнастикою з серпня 2022 року. Приводить на тренування та забирає дитину батько ОСОБА_1 . Дитина завжди охайно виглядає, а також забезпечена усім необхідним інвентарем, оплати за тренування також здійснює батько. За згодою батька, інколи на тренування приводять та забирають з тренувань дитину бабуся ОСОБА_15 та дідусь ОСОБА_1 . За весь період занять матері Соломії жодного разу не бачили, що підтверджується довідкою ТОВ «Центр розвитку дітей та юнацтва «ДивоСвіт» №1 від 27.03.2024 (а.с. 31).

Крім того, малолітня ОСОБА_4 навчається у Вінницькій дитячій школі мистецтв «Вишенька» з 01.09.2023. Батько ОСОБА_1 займається забезпеченням раннього розвитку дитини ОСОБА_4 , оплачує навчання та матеріал, необхідний для занять. Батько об`єктивно оцінює свою дитину, здійснює контроль за відвідуванням школи, цікавиться успіхами дитини, приводить та забирає з уроків. З мамою дитини адміністрація та викладачі школи не знайомі, жодного разу не спілкувались наживо, ні в телефонному режимі, що підтверджуєтьмя довідкою закладу «Вінницька дитяча школа мистецтв «Вишенька» №75 від 27.03.2024 (а.с. 32).

Згідно з довідкою та характеристикою ТОВ «Промавтоматика Вінниця» від 25.03.2024 та від 26.03.2024, ОСОБА_1 працює з 28 листопада 2022 року в ТОВ «Промавтоматика Вінниця» та займає посаду монтажника радіоелектронної апаратури та приладів. Зарекомендував себе позитивно як фахівець. Проявився як відповідальний, організований, акуратний співробітник. Позаробочий час присвячує спілкуванню та вихованню доньки: дбає про здоров`я, щодня відводить у дитячий садок; чотири рази на тиждень відвідують заняття з гімнастики і мистецтва; організовує дозвілля - ляльковий театр, кіно, планетарій, розваги у «Країна мрій», читання та настільні ігри вдома; відвідують корпоративні свята для дітей. Його сукупний дохід за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 склав 137359,53 грн. (а.с. 33, 34).

Відповідно до довідки ТОВ «Приватний дитиноцентрований заклад загальної средньої освіти І-ІІІ ступенів «ХАБ СКУЛ» №01-13/187 від 15.07.2024, ОСОБА_1 працює в ТОВ «Приватний дитиноцентрований заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «ХАБ СКУЛ» на посаді вчителя технологій за основним місцем роботи з навантаженням 18 год. (1 ставка річна повна) з 15.07.2024 (наказ про призначення №92/к/тр від 12.07.2024) (а.с. 99).

За місцем проживання позивач ОСОБА_1 характеризується позитивно. Мешканці, що проживають поряд з ОСОБА_1 претензій не мають, що підтверджується характеристикою №22 від 19.03.2024, виданою МКП УК «Господар Люкс» (а.с. 35).

Позивач ОСОБА_1 на диспансерному обліку в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався. Станом на 20.03.2024 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався, що підтверджується довідками КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» від 21.03.2024 №29/2289 та КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» від 19.03.2024 (а.с. 36, 37).

Згідно з Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 на території України станом на 24.03.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 38).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1958 від 10.08.2023 визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , є недоцільним, оскільки відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини (а.с. 39).

До позовної заяви позивач ОСОБА_1 долучив заяву відповідачки ОСОБА_3 , адресовану компетентним органам і яка посвідчена 04.04.2024 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Троян А.С., зареєстрована в реєстрі за №692, у якій зазначено, що ОСОБА_3 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, цією заявою повідомляє що, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , справу просить розглянути без її участі. Їй відомо, що надалі законним представником малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 буде її батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та місцем проживання дитини буде визначено адресу реєстрації та проживання її батька ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 40).

Відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована і проживає у АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради за №62188 від 22.12.2022 та за №18946 від 26.04.2024 (а.с. 14, 50).

Крім того, відповідачка ОСОБА_3 є матір`ю ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями їхніх свідоцтв про народження (а.с. 41, 42).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено у численних постановах Верховного Суду: від 08 травня 2019 року у справі №409/1865/17-ц (провадження №61-4022св19); від 02 жовтня 2019 року у справі №461/7387/16-ц (провадження №61-29266св18); від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17 (провадження №61-13752св19); від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18 (провадження №61-8883св19); від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18 (провадження №61-4014св20 та інших).

Наведене також узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №753/9433/17 (провадження №61-3462 св 20).

Висновком виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/159114 від 06.09.2024 зазначено про недоцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 123-126).

Питання надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалося 02.07.2024, 06.08.2024, 13.08.2024 та 27.08.2024 на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

На вищевказаних засіданнях комісії батько дитини ОСОБА_1 стверджував, що необхідність звернення до суду про позбавлення патері ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла тому, що матір з 2020 року свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та не проявляє батьківського піклування по відношенню до доньки ОСОБА_8 , не спілкується та не телефонує дитині, не цікавиться її справами та життям, матеріально не допомагає, має заборгованість зі сплати аліментів, зазначив, що не перешкоджає спілкуванню матері з донькою, однак, матір не виявляє бажання бачитись та спілкуватись з дитиною. ОСОБА_1 не заперечував, що звертався до служби у справах дітей із заявою щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_8 із собою.

Матір дитини ОСОБА_3 на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`являлася, хоча була належно повідомлена про дату, час та спосіб розгляду даного питання рекомендованими листами від 11.06.2024 року №31/00/005/140178, 04.07.2024 року №31/00/005/145501, 07.08.2024 року №31/00/005/153200 та 15.08.2024 року №31/00/005/154811. Серед документів, наданих до суду, наявна нотаріально засвідчена заява від 04.04.2024 року, мати ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документів, які б підтверджували її участь у вихованні доньки ОСОБА_8 , не надала.

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 07.05.2024, мати ОСОБА_3 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 27.06.2024 працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради, у помешканні батька ОСОБА_1 створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини ОСОБА_8 . Під час бесіди ОСОБА_4 повідомила, що « ОСОБА_18 » вона знає, це її мама, вона приїжджала до неї, вони гуляли.

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного 31.07.2024 року працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради, у сім`ї матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , створені належні умови для проживання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів матері ОСОБА_3 , в неї з батьком дитини ОСОБА_1 напружені стосунки, вони спілкуються лише у випадках, якщо потрібно вирішити певні питання, які стосуються дитини ОСОБА_8 , зазначила, що батько ОСОБА_1 зробить усе можливе, щоб позбавити її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_8 .

На підставі наданих в судовому засіданні пояснень позивача, свідків та письмових доказів у справі суд встановив, що за час перебування у шлюбі, в ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, відповідачка ОСОБА_3 добровільно змінила місце свого проживання, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із батьком, а мати дитини не заперечує проти цього. Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знає свою маму відповідачку по справі ОСОБА_3 , яка приїжджала до неї, вони гуляли.

Суд враховує, що у позивача не виникало будь-яких питань стосовно дочки ОСОБА_8 , які потрібно було б вирішувати разом та за згодою відповідачки і він не звертався за допомогою до відповідачки.

До матеріалів справи не додано жодного доказу, який би свідчив про те, що відповідачка вчиняла будь-які дії на шкоду своїй доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що особа відповідачки ОСОБА_3 , її сім`я, є особливо непридатною або явно неблагополучною, що відповідачка проживаючи окремо від дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкоджає її фізичному, духовному і моральному розвитку, навчанню, тощо, оскільки як вбачається з матеріалів справи, мати по можливості проводить дозвілля з дитиною, спілкується з нею.

Суд вважає, що надана позивачем копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2024 по справі №127/12173/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, не доводить позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , оскільки донька відповідачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею не проживає з 2020 року по теперішній час. А події, які мали місце згідно з вказаною постановою суду стосувалися двох дітей відповідачки, які проживають разом з нею.

Щодо наявності у відповідачки заборгованості по аліментах на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.11.2024 в розмірі 13951 грн., то суд враховує, що на утриманні відповідачки перебуває ще двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 41, 42) і найменшій дитині виповнився лише рік. Разом з тим, позивач не довів суду належними доказами, що відповідач за вказаних обставин має обєктивну можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини.

Щодо наданих позивачем доказів про невідвідування матір`ю дитини садочка, лікарні, тощо, на думку суду зазначені докази не свідчать про ухилення відповідачки від виховання дитини, свідоме нехтування нею своїми обов`язками, не підтверджують винну поведінку відповідачки.

Аналізуючи в сукупності докази по справі, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає, що позивач не довів суду належними доказами винну поведінку відповідачки ОСОБА_3 стосовно своєї доньки ОСОБА_8 та свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками.

Крім того, суд вважає, що позивач не довів суду позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що його права порушені, оскільки відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України до суду особа має право звернутися, якщо її права порушені, невизнані або оспорюються. Жодну із цих дій відповідач ОСОБА_3 не вчиняла.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять доказів винної поведінки відповідачки ОСОБА_3 стосовно своєї доньки ОСОБА_8 , злісне ухилення матері від участі у вихованні своєї доньки та свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування

не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,

на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, адже такі заходи допускаються лише тоді, коли змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в її діях. При цьому, позивачем не доведено, які дії чи бездіяльність відповідача свідчать про ухилення нею від виконання свого обов`язку по вихованню дитини, які фактичні обставини впливають на виконання матір`ю своїх обов`язків відносно дитини, з одночасним урахуванням поведінки обох батьків та їх ставлення до дитини, в матеріалах справи відсутні докази для встановлення чи буде застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відповідати якнайкращим інтересам дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 19, 141, 150, 155, 157, 164-166 СК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 141, 263-265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 28.11.2024.

Суддя: