Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4244/24 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л. А.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №279/4244/24 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Недашківська Л.А.

встановив:

У липні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №001 в розмірі 69 584,28 грн., з яких: 37 994,46 грн. сума заборгованості по основному боргу; 31 589,82 грн. сума заборгованості по відсоткам.

На обґрунтування позову вказувало, що 24.12.2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 001, згідно умов якого останній отримав грошові кошти в вигляді кредитного ліміту в розмірі 10 000,00 грн., який пізніше було збільшено до 40 000,00 грн. Банк виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредитні ресурси у вигляді встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, в зв`язку з чим станом на 30.04.2024 року за ним утворилась заборгованість у загальному розмірі 69 584,28 грн., яка складається з: 37 994,46 грн. заборгованість за кредитом, 31 589,82 грн. заборгованість за процентами, яку банк просить стягнути.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» борг за кредитним договором №001 від 24.12.2019 року в сумі 69 584,28 грн. станом на 30.04.2024 року та понесені судові витрати в сумі 2 422,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та неврахування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що про відкриття провадження та рішення суду йому стало відомо лише 20.09.2024 року, у зв`язку з отриманням на його адресу засобами поштового зв`язку рішення суду. Однак, між ним та АТ «ПУМБ» було досягнуто мирного врегулювання спору, оскільки ним було здійснено погашення заборгованості по кредиту в повному обсязі. В свою чергу, АТ «ПУМБ» видано довідку від 26.09.2024 №VIS-50.4/214 про відсутність заборгованості та довідку щодо припинення дії кредитного договору №001 з 18.07.2024 року. Таким чином, на момент винесення рішення у скаржника була відсутня заборгованість за кредитним договором №001 від 24.12.2019 року, тому є підстави стверджувати про відсутність предмету спору, оскільки між сторонами не залишилось неврегульованих питань.

Позивач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Представник позивача подав до суду заяву про закриття провадження у справі, в якій вказав, що дійсно заборгованість відповідачем сплачена, у зв`язку із чим, просить не скасовувати рішення суду першої інстанції, а закрити провадження у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та їх вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 24.12.2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг №001, підписано заяву на підставі якого відповідач отримав кредитну карту з встановленим кредитним лімітом у розмірі 10 000,00 грн.

Підписана відповідачем анкета-заява та паспорт споживчого кредиту містять відомості про умови кредитування, в тому числі й щодо розміру процентів за користування кредитними коштами 47,88 % річних.

Підписавши заяву на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 24.12.2019 року, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку).

У даній заяві відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати йому кредитну карту на наступних умовах: кредитний ліміт 10 000,00 грн., реальна річна процентна ставка 47,88%, строк кредитування 12 місяців, зі спливом строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту 62 % річних (а.с.11 (зворот),12).

Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №001, 30.04.2020 року збільшено кредитний ліміт до 15 0000,00 грн., 14.08.2020 року до 19 800,00 грн., 11.09.2020 року до 27 800,00 грн., 16.10.2020 року до 35 800,00 грн., 17.11.2020 року до 40 000,00 грн., 27.02.2022 року зменшено до 37 995,00 грн. та 03.03.2022 року збільшено до 40 000,00 грн. (а.с.31).

Згідно з приведеним банком розрахунком заборгованості, станом на 30.04.2024 року заборгованість відповідача за договором становить 69 584,28 грн., з яких: 37 994,46 грн. сума заборгованості за кредитом, 31 589,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.31(зворот)-33).

З метою до судового врегулювання спору банком на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) № вих.КНО-44.2.2/196 від 01.05.2024 року з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором протягом тридцяти днів з моменту отримання цього повідомлення (а.с.28(зворот)-29).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що спірний кредитний договір №001 від 24.12.2019 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством, підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору.

На підтвердження виконання ОСОБА_1 неналежним чином кредитного зобов`язання, у результаті чого утворилася заборгованість, банком надано розрахунок заборгованості та виписку з особового рахунку, з яких вбачається, що станом на 30.04.2024 року у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 69 584,28 грн., яка складається з: 37 994,46 грн. заборгованість за кредитом, 31 589,82 грн. заборгованість за процентами.

За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої вили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем до апеляційної скарги додано копію квитанції до платіжної інструкції №45833254 від 08.07.2024 року, довідку АТ «ПУМБ» №VIS-50.4/214 від 26.09.2024 року та довідку АТ «ПУМБ» про відсутність заборгованості.

Із наданої копії квитанції до платіжної інструкції №45833254 від 08.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено АТ «ПУМБ» 55 670,00 грн. коштів на погашення заборгованості за кредитним договором №001 від 24.12.2019 року.

Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» №VIS-50.4/214 від 26.09.2024 року ОСОБА_1 мав кредитні зобов`язання перед АТ «ПУМБ» згідно договору №001 від 24.12.2019 року, відповідно до умов якого йому були надані кредитні кошти в сумі 40 000,00 грн., валюта гривня. Станом на 26.09.2024 року заборгованість по кредиту, процентам, комісії відсутня. Кредитні зобов`язання за договором №001 від 24.12.2019 року виконані у повному обсязі.

Згідно довідки АТ «ПУМБ» про відсутність заборгованості відносно клієнта - ОСОБА_1 по кредитному договору №001 від 24.12.2019 року встановлено, що станом на 24.09.2024 року по кредитному договору відсутня заборгованість, зобов`язання клієнта за договором виконанні у повному обсязі. Договір №001 припинив дію 18.07.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач не отримував ні копії ухвали про відкриття провадження у справі, ні копії позовної заяви, ні копії рішення суду першої інстанції.

На підтвердження неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції відповідач вказує, що він був не повідомлений про розгляд справи, а тому причини неподання доказів до суду першої інстанції є поважними.

Враховуючи вищевказане, з метою правильного вирішення спору колегія суддів вважає за необхідне прийняти вказані докази до уваги під час перегляду оскаржуваного рішення.

Дослідивши подані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача станом на дату ухвалення рішення у справі була відсутня заборгованість, яку просив стягнути позивач.

Представник позивача у заяві про закриття провадження у справі вказував, що дійсно заборгованість відповідачем сплачена.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Установлено, що предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором №001 від 24.12.2019 року в розмірі 69 584,28 грн.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Отже, оскільки у справі є дані про сплату боргу відповідачем після пред`явлення цього позову, що у свою чергу не заперечується стороною позивача, тому можна констатувати, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи те, що після пред`явлення позову відсутній предмет спору щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, то колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 255, 259, 268, 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді