Справа № 587/3617/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування.
Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району площею 3,8648 га та 0,1346 га. Після її звернення до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Хоменко О. В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.01.2024 року, через те, що у поданих до оформлення оригіналах державних актів на право приватної власності на землю власне ім`я померлої « ОСОБА_3 », у свідоцтві про смерть зазначено « ОСОБА_4 » та акти були зареєстровані після смерті померлої.
В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю.
Представник відповідача до суду не з`явився, від нього надійшла письмова зава про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечував.
Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справ суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району площею 3,8648 га та 0,1346 га, права на які були підтверджені Державними актами на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 001717 від 11.04.2002 року та серії ІІ-СМ № 042952 від 11.04.2002 року.
Позивач є спадкоємицею за законом за правом представлення на підставі ч. 2 ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Сумського районного суду Сумської області у справі №587/3155/23 від 21.12.2023 року, їй було надано додатковий строк для прийняття спадщини.

13.01.2024 року приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко О. В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій оскільки у поданих до оформлення оригіналах державних актів на право приватної власності на землю власне ім`я померлої « ОСОБА_3 », у свідоцтві про смерть зазначено « ОСОБА_4 » та акти були зареєстровані після смерті померлої.

Згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 19.02.2024 № 19-18-0.99,4-444/15-24 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії СМ № 018387 за № 122 від 30.05.1996 на підставі розпорядження голови Сумської РДА № 168 від 27.05.1996 р., який був переданий власнику. Також на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано Державні акти ) серії ІІ-СМ № 042952, серії НОМЕР_2 ) для ведення товарного сільськогосподарського призначення на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області ( а.с.9)

Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, які дають право власності на земельні ділянки належать ОСОБА_2 , а також, що у вказаних правовстановлюючих документах власне ім я спадкодавця вказане невірно, тобто помилка, яка сталася не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає спадкоємцю в реалізації його права на спадщину.

При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Також суд вважає, що необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району площею 3,8648 га та 0,1346 га, права на які були підтверджені Державними актами на право приватної власності на землю серії 1-СМ № 001717 від 11.04.2002 року та серії ІІ-СМ № 042952 від 11.04.2002 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі наведеного, керуючись , ст. ст. 10-13, 81, 89, 200, 263, 265, 268 ЦПК України, 328, 368, 384, 392 суд ЦК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт , що Державний акт на право приватної власності на землю від 11 квітня 2002 року серії НОМЕР_2 , на земельні ділянки площею 3,8648 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області, та Державний акт на право приватної власності на землю від 11 квітня 2002 року серії ІІ-СМ №042952, на земельну ділянку площею 0,1346 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області, що були видані на ім`я ОСОБА_2 , належать ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 право власності на земельні ділянки площею 3,8648 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №001717 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1346 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ №042952 від квітня 2002 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко