РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю. М.

при секретарі Лозинському Т.-Р. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб.

Позовну заяву мотивує тим, що 10.01.2015 року між ними укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син. Протягом останнього часу стосунки між ними розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємо повага, стали частими сварки. Причиною цього є несумісніть характерів сторін. Господарська діяльність здійснюється самостійно, фактично сім`я припинила своє існування. Тривалий період часу сторни проживають окремо один від одного, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, збереження шлюбу не можливе. Просить шлюб розірвати.

Відповідачем подано заяву про згоду на розірвання шлюбу.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.09.2024 року відкрито провадження у справі.

Судом встановлено, що сторони 10.01.2015 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії № НОМЕР_1 від 21.06.2024 року, актовий запис № 04, виданого повторно Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львовів Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції.

Як встановлено судом, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне.

У відповідності до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Зі змісту ст.112 Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, позивач втратив до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,13,81, 141, 206,247,263,265,354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який було зареєстровано у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 04.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю. М.