ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1196/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №303/3104/24 Категорія: на ухвалу Степченко М. Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О. М., Василенко Л.І., Карпенко О. В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2024 року про передачу справи за підсудністю у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби в Україні, Закарпатської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури, -

в с т а н о в и в :

05 квітня 2024 ОСОБА_2 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Державної казначейської служби в Україні, Закарпатської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури.

Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2024 цивільна справа №303/3104/24 за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби в Україні, Закарпатської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства (розслідування), прокуратури і суду передана за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

22.05.2024 вказана цивільна справа надійшла до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2024 року цивільну справу № 303/3104/24 передано за підсудністю до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвала суду мотивована тим, що першочергово позивач скористався свої правом та подав даний позов відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. Натомість ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2024 року цивільну справу №303/3104/24 передано за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, оскільки позивач зазначила своє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Але суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області не було перевірено інформацію про зареєстроване місце проживання позивача.

Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №605475 від 23.05.2024 позивачка ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та 06.01.2022 знята з реєстрації.

Тому, вважаючи, що справа не підсудна Золотоніського міськрайонному суду Черкаської області, вважав за необхідне надіслати за підсудністю до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

ОСОБА_2 оскаржила вказану ухвалу в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області як незаконну.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд під час постановлення вказаної ухвали не врахував, що статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЦПК України, передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

За змістом ч. 4 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

На момент звернення до Мукачівського міськрайонного суду з позовними вимогами позивач вказувала, якщо суд вирішить, що ця справа не підсудна суду, то просила направити її за підсудністю за її місцем проживання та реєстрації по м. Золотоноша. Ухвалу від 22.04.2024 позивач не оскаржувала.

Зазначає, що Золотоніський міськрайонний суд помилково зазначив, що позивач не зареєстрована в м. Золотоноша, не пересвідчився про її дійсне місце реєстрації та проживання.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Постановляючи ухвалу від 23 травня 2024 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області мотивував свій висновок тим, що місцезнаходження відповідачів територіально відноситься до юрисдикції Мукачівського міськрайонного суду Черкаської області.

Крім того, в ухвалі суду зазначено, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач першочергово скористалася своїм правом та подала позов відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції під час перевірки доводів апеляційної скарги враховує, що усі справи підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою статті 23 ЦПК України.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції на захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом, визначеним частиною 2 статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В той же час стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача, тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів.

Встановлення альтернативної підсудності, яка на відміну від загальної, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення інтересів окремих категорій позивачів, пов`язане з необхідністю створення позивачеві більш сприятливих умов для звернення за судовим захистом.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписами ч. 4 ст. 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом позову є відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю та невиправданою тяганиною органу досудового слідства. Відповідачами у даній справі є юридичні особи - Державна казначейська служба в Україні, Головне управління Національної поліції у Закарпатській області, Закарпатська обласна прокуратура.

Так, судом вірно зазначено, що першочергово позивач скористалася правом вибору між кількома судами, яким могла бути підсудна справа № 303/3104/24. Разом з тим, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області своєю ухвалою змінив підсудність справи за вибором позивачки, направивши її на розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, однак ОСОБА_2 погодилася з ухвалою і не оскаржувала її в апеляційній інстанції, оскільки вважала, що справа може бути розглянута за її місцем проживання та реєстрації.

Із доводів апеляційної скарги вбачається, що позивач не заперечувала про розгляд справи за місцем її місця реєстрації чи перебування і аж ніяк не за місцем знаходження відповідача.

З доданих до апеляційної скарги доказів та матеріалів справи вбачається, що фактичне місце реєстрації позивача є АДРЕСА_1 , дата реєстрації 17.12.2021, отже на момент звернення з позовом до суду і по теперішній час, остання проживала та зареєстрована за адресою, що територіально відноситься до юрисдикції Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Враховуючи, що справа вже направлена за підсудністю з Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_2 , суд не вправі був допускати спір щодо підсудності вказаної цивільної справи та позбавляти особу на своєчасний розгляд справи.

За вказаних обставин, висновок судді є помилковим, ухвала від 23.05.2024 підлягає до скасування, а справа поверненню до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби в Україні, Закарпатської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури, скасувати.

Матеріали цивільної справи № 303/3104/24 направити для продовження розгляду до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: