Провадження №: 2/755/9323/24
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"27" листопада 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі законного представника ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного Банку України про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 04.10.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі законного представника ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного Банку України про визнання права власності, яка 14.10.2024 передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2024 вказану позовну заяву залишено без руху. Надано можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

21.11.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Вивчивши зміст поданих документів, доходжу наступного.

Так, підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що зазначаючи про те, що у в Десятій Київській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 28/2021 щодо спадкового майна після ОСОБА_7 , не вказала суду про те, чи зверталась вона до нотаріуса, який відкрив спадкову справу після смерті ОСОБА_7 про видачу їй свідоцтва про право власності на частину грошових коштів у Корпоративному недержавному пенсійному фонді Національного Банку України як спільної сумісної власності подружжя та чи було нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за результатами розгляду такої заяви ОСОБА_1 , що підлягало усуненню позивачем.

У заяві від 14.11.2024 про усунення недоліків позовної заяви позивач вказала, що не зверталася до нотаріуса, який відкрив спадкову справу після смерті ОСОБА_7 за видачею свідоцтва про право власності на частину грошових коштів у Корпоративному недержавному пенсійному фонді Національного банку України як спільної сумісної власності подружжя, і нотаріус відповідно не приймав ніякого рішення з цього приводу.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Згідно з частиною четвертою статті 124 Конституції України законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦПК України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

За вимог ст. 71 ЗУ «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом України.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті другого з подружжя видається за умови подання документів, що підтверджують право власності на таке майно, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При видачі свідоцтва нотаріус перевіряє факт належності майна подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 46 цього ж Закону, нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

У Рекомендації № R(86) Комітету міністрів державам-членам Ради Європи від 16.09.1986 стосовно заходів із недопущення і скорочення надмірного робочого навантаження на суди пропонується сприяти примиренню сторін як поза судовою системою, так і до або під час судового розгляду (передбачати, разом із відповідними стимулами, процедури примирення до судового провадження або інші способи врегулювання спорів поза рамками судового провадження), а також визначити органи поза судовою системою, до яких сторони зможуть звертатися для розв`язання позовних спорів на невеликі суми і в питаннях деяких конкретних галузей права.

Виходячи з аналізу викладених норм та практики Верховного Суду (постанова від 26.03.2020 у справі № 1.380.2019.002643), досудове врегулювання спору - це вчинення сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.

Убачається, що у матеріалах позовної заяви відсутні докази звернення позивача до нотаріуса, який відкрив спадкову справу після смерті ОСОБА_7 про видачу їй свідоцтва про право власності на частину грошових коштів у Корпоративному недержавному пенсійному фонді Національного Банку України як спільної сумісної власності подружжя та за результатами розгляду заяви нотаріусам було прийняте рішення, з метою врегулювання спору у досудовому порядку у межах заявлених позовних вимог, тобто відсутні докази досудового врегулювання спору.

При цьому, суд вважає, що з урахуванням підстав та предмету заявлених позовних вимог заходи досудового врегулювання спору у даній справі є обов`язковими, відтак звернення до суду із цією позовною заявою є передчасним.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України заява повертається у випадках, коли: до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі законного представника ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного Банку України про визнання права власності.

Згідно із ч. 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі законного представника ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог: Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного Банку України про визнання права власності - вважати такою, що не подана, та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: