ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7499/24 Справа № 180/729/24 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Деркач Н.М., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Марганецького гірничо-збагачувального комбінату про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ Марганецького гірничо-збагачувального комбінату про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона з 23 серпня 1982 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем. 22 липня 2019 року при виконанні трудових обов`язків, внаслідок нещасного випадку, вона отримала виробничу травму, про що було складено Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Оглядом МСЕК від 27 листопада 2019 року їй первинно встановлено 10% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. При повторному переогляді встановлено 5% втрати професійної працездатності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, вона втратила своє здоров`я, їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона змушена тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 150000 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з АТ Марганецького гірничо-збагачувального комбінату на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отримання травми на виробництві 150000 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., з утриманням податків та зборів, згідно чинного законодавства України. Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 14 травня 2024року змінити у частині стягнення розміру суми моральної шкоди, збільшивши її з 20000 грн. на 150000 грн., у разі якщо колегія суддів дійде висновку про обґрунтованість суми у розмірі 20000 грн., то стягнути вказану суму без утриманням податків та зборів, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінатпросить рішення суду від 14 травня 2024року змінити у частині стягнення розміру суми моральної шкоди, зменшивши її з 20000 грн. на 10000 грн. з утриманням податків та зборів, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 , АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінатпросить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, апеляційну скаргу АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат залишити без задоволенняз наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

У справі встановлено позивач ОСОБА_1 з 23 серпня 1982 року працює на підприємстві відповідача (а.с.11, 12).

22 липня 2019 року із ОСОБА_1 , яка працюювала фрезувальником, при виконанні трудових обов`язків, стався нещасний випадок, внаслідок чого вона отримала перелом правої променевої кістки. За вказаним випадком складено акт за формою Н-1/П № 18/1 від 22 липня 2019 року (а.с.17-25).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №050982 від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено 10% втрати професійної працездатності у зв`язку із травмою на виробництві, групу інвалідності не встановлено (а.с.13, 14).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №063194 від 26 січня 2022 року ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено 5% втрати професійної працездатності безстроково (а.с.15, 16).

Таким чином, встановивши, що виробнича травма позивача, яка завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц).

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року (провадження №14-288цс19).

Враховуючи наведене, ступінь, тривалість та характер моральних і фізичних страждань, що пов`язані з отриманням травми на виробництві, біль та обмеження рухів в області правого променево-зап`ястному суглобі і кісті, зниження м`язової сили, зниження функції захвату та утримання, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та такий розмір буде достатнім та необхідним.

Однак, вирішуючи питання стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо її стягнення з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

23 травня 2020 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб, внесені Законом України від 16 січня 2020 року 466-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України.

Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Слід зазначити, ОСОБА_1 , на час перебування з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат у трудових відносинах первинно 27 листопада 2019 року було встановлено 10% втрати професійної працездатності, групу інвалідності не встановлено (а.с.13, 14).

Таким чином, ОСОБА_1 , спричинено моральну шкоду, встановлено трудове каліцтво у період перебування у трудових відносинах з відповідачем АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, з 27 листопада 2019 року первинно дата встановлення непрацездатності у період роботи у відповідача, тобто до набрання чинності нової редакції ст.164.2.14 Податкового кодексу України, а тому вказані зміни не поширюються на оподаткування сум (моральна шкода), що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди позивачеві у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та сума моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, має бути стягнута без відрахування податків на інших обовязкових платежів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність підстав збільшення суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на її користь, до 150000 грн. є необґрунтованими належними доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди з 20000 грн. до 10000 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Посилання АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат в апеляційній скарзі на відсутність неправомірних дій відповідача є безпідставними.

Приведені в апеляційних скаргах інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 рокузмінити, стягнувши з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн., без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Марганецького гірничо-збагачувального комбінату про відшкодування моральної шкоди змінити, стягнувши з Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн., без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Н.М.Деркач

О.В.Свистунова