ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1890/24

Провадження № 22-ц/4820/2073/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року (суддя Зеленська В.І.)

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначалось, що 10.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 10.07.2019. Шляхом підписання анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Тарифами, які складають договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, проте, не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов договору. І станом на 28.12.2022 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, а тому на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте останній на контакт не виходив та не вчинив дій на погашення заборгованості.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак у порушення умов договору свої зобов`язання відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 26.05.2024 утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 105722,93 грн.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за тілом кредиту, а також судові витрати по справі.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг №б/н від 10.07.2019, що утворилася станом на 26.05.2024, в сумі 105 722 грн 93 коп та 3028 грн 00 коп судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що жодна з поданих позивачем редакцій Умов та правил надання банківських послуг не містить відмітки про підписання її відповідачем, крім того, матеріали справи не містять електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, як і не містять заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Не надано позивачем до позову і завіреної копії або оригіналу таблиці обчислення вартості кредиту, Паспорту кредиту, що були би підписані відповідачем.

Загалом, банком, самостійно, збільшено тіло кредиту на 52 461,46 грн, за рахунок нарахованих відсотків, погашення яких відбулось за рахунок тіла кредиту, і відповідно відбулось штучне збільшення тіла кредиту.

Крім того, звертає увагу суду, що представник позивача стверджує про нібито отримання відповідачем 25 000 грн кредитних коштів. Отже, 25 000 119 118,93 = - 94 118,93 грн. А тому, навіть за розрахунками банку, у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки за банківським розрахунком, відповідач переплатив «заборгованість» більше ніж в 4 рази.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач АТ «Універсал Банк» просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 липня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ "Універсал Банк" для відкриття банківського рахунку та встановлення кредитного ліміту на суму вказану у додатку та отримання банківських послуг, власноручно підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 10 липня 2019 року, ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, про що підтвердив власноручним підписом на анкеті-заяві та надав АТ "Універсал Банк" копію свого паспорта громадянина України і довідку про присвоєння ідентифікаційного податкового номера (а.с.11).

Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (***), яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятись ним або банком з використанням електронного удосконаленого електронного підпису.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в АТ "Універсал Банк»" у гривні НОМЕР_1 , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карткаБанк. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а відповідач кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість (а.с. 83, 97-111).

Також з матеріалів справи вбачається, що 31.10.2019 ОСОБА_1 подав до банку заяву №20.30. про надання кредиту "Транзакція в розстрочку"; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту 7985,00 грн; строк кредиту 3 міс., процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 2813,38 грн (а.с.161).

07.11.2019 ОСОБА_1 подав до банку заяву №20.30. про надання кредиту «Покупка частинами» в АТ "Універсал Банк": тип кредиту - покупка частинами; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту придбання товару; ліміт кредиту 9946,90 грн; строк кредиту 4 місяці, процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; реальна річна процентна ставка 0,00001 %, розмір щомісячного платежу 1989,38 грн (а.с.217);

12.04.2020 ОСОБА_1 подав до банку заяву № 20.30. про надання кредиту "Транзакція в розстрочку"; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту - 6271,36 грн; строк кредиту 4 місяці, процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 1687 грн (а.с.135);

24.03.2021 ОСОБА_1 подав до банку заяву №20.30. про надання кредиту "Кредит готівкою"; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту - 25000,00 грн; процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; строк кредиту 4 місяці, щомісячний платіж 6725 грн (а.с.139).

17.11.2021 ОСОБА_1 подав до банку заяву №20.30. про надання кредиту "Кредит готівкою" в АТ «Універсал Банк; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту - 20000,00 грн; процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; строк кредиту 10 місяців, розмір щомісячного платежу 6725 грн (а.с.143).

17.01.2022 ОСОБА_1 подав до банку заяву №20.30. про надання кредиту "Кредит готівкою" в АТ «Універсал Банк»; тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія; мета отримання кредиту - здійснення платежу; ліміт кредиту - 6000,00 грн; процентна ставка (фіксована) - 0,00001% на рік; строк кредиту 3 місяці, розмір щомісячного платежу 2114 грн (а.с. 222).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 26.05.2024 становить 105722,93 грн, з яких: 105722,93 заборгованість за тілом кредиту.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частиною 12 статті 11 Закону передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину (частина 1 статті 12 Закону).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у договорі).

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за кредитом.

Обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі розмір і порядок нарахування кредитної заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, банк посилався на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг, Умови і правила обслуговування фізичних особі в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Паспорти споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку» та «Кредит готівкою», і Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, як невід`ємну частину укладеного договору.

Вказаними документами, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

В анкеті-заяві від 10.07.2019, яка підписана ОСОБА_1 , процентна ставка за кредитом не зазначена.

У наданих позивачем документах наявна інформація про те, що підпис позичальника накладений у вигляді електронного цифрового підпису лише у поданих відповідачем заявах від 31.10.2019, 07.11.2019, 12.04.2020, 24.03.2021, 17.11.2021, 17.01.2022 (а.с. 157, 158, 159, 160, 165, 221).

Отже, відсутні підстави вважати, що саме ці Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг, Умови і правила обслуговування фізичних особі в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток, розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними при підписанні анкети-заяви та заяв про приєднання до Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг, Умов і правил обслуговування фізичних особі в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток.

Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством «Універсал Банк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови та правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 . Умови та правила надані позивачем не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. І з цього приводу, є підставними доводи апеляційної скарги.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У Паспортах споживчого кредиту Чорної картки monobank, «Транзакція в розстрочку», «Кредит готівкою» зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цих Паспортах, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів.

Таким чином, зазначені документи містять узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію Банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

При застосуванні до спірних правовідносин наведених норм права апеляційний суд, відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 38,4% річних, 37,2 % річних 19,2 % річних (відповідно до поданого позивачем розрахунку). В зв`язку з чим апеляційний суд вважає неправомірним і нарахування ОСОБА_1 відсотків за кредитом у вказаному розмірі та списання коштів на їх погашення.

Разом з тим, правильним є висновок суду про те, що фактично отримані та використані позичальником кошти разом з проведеними банком списаннями обов`язкових щомісячних платежів, передбачених умовами договору, підлягають поверненню банку, а тому банк вправі вимагати захисту свого права шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів.

Доводи апеляційної скарги про відсутність кредитних зобов`язань між сторонами колегія суддів відхиляє.

Укладений між сторонами договір від 10 липня 2019 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у повному обсязі в добровільному порядку не повернуті позивачеві, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до банківської виписки по рахунку № НОМЕР_1 , яка, є письмовим доказом у справі, вбачається, що позичальник ОСОБА_1 використовував кредитні кошти та здійснював погашення кредиту (а.с. 97-111).

Враховуючи відомості, які міститься у виписці по рахунку, сума фактично отриманих позичальником кредитних коштів та проведених списань по щомісячних платежах склала 347763 грн 96 коп. Проте, відповідачем повертались банку кошти на погашення заборгованості частково. Так, вказана сума у підрахунку в загальному розмірі склала 289942 грн 63 коп.

Таким чином, станом на дату звернення до суду у позичальника перед банком виникла заборгованість за кредитом з фактично отриманих та неповернутих коштів у загальному розмірі 57821 грн 33 коп (347763,96-289942,63), яка підлягає стягненню на користь позивача.

З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем порядку подання позивачем у справі письмових доказів - заяв відповідача на отримання додаткових послуг, оскільки вказані письмові докази були долучені як додатки до відповіді на відзив, який поданий у визначений судом строк, на спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позов.

У зв`язку зі зміною рішення по суті, слід змінити розподіл судових витрат.

Згідно частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України, документально підтверджені витрати відповідача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача у розмірі 1646 грн 11 коп (45,31%) пропорційно розміру позовних вимог у задоволенні яких відмовлено, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1656 грн 01 коп (54,69%).

Разом з тим, на підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, оскільки на відповідача покладено обов`язок відшкодувати більшу суму судового збору ніж з позивача на користь відповідача, тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню різниця у сумах в розмірі 9 грн 90 коп (1656,01-1646,11). І у цьому випадку відповідач звільняється від обов`язку сплачувати позивачу іншу частину судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року змінити, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором до 57821 грн 33 коп.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2024 року в частині вирішення питання про розподіл судового збору скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, 04114, ідентифікаційний код юридичної особи в ) 9 грн 90 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай