Справа № 373/2076/24
Номер провадження 2/373/976/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояк Д.В.,

за участі секретарки судових засідань Киришун Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представниця позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №19.04.2024-100000531 від 19.04.2024 в розмірі 10745,00 грн; стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою укладено кредитний договір № 19.04.2024-100000531 відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 3500,00 грн строком на 98 дні зі сплатою відсотків за користування кредитом, що передбачені кредитним договором.

Проте, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, в зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 10745,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 3500,00 грн, заборгованість по комісії пов`язаної із наданням кредиту 350,00 грн, заборгованість по відсотках 5145,00 грн, заборгованість по неустойці 1750,00 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 24.09.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.10.2024 у справі призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені, від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

19.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою було акцептовано угоду про укладення кредитного договору №19.04.2024-100000531, відповідно до умов якої відповідачці надано кредит у розмірі 3500,00 грн шляхом переказу на рахунок відповідачки, строком на 98 дні. Копії оферти, заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції, додатку до кредитного договору та квитанції додані до позову.

Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором становить 10745,00 грн, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3500,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 5145,00 грн, комісії 350,00 грн, неустойки 1750,00 грн.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 06.09.2017 у справі N 531/648/15-ц, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним.

Судом встановлено, що акцептуючи угоду про укладення кредитного договору №19.04.2024-100000531, відповідачка прийняла умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Разом з тим, пункт 8 вищевказаного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію, пов`язану з наданням кредиту в розмірі 350,00 грн, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Будь-яких доказів того, що зазначена комісія спрямована на оплату будь-яких послуг позивача у зв`язку з укладеним між сторонами кредитним договором, не надано.

За таких обставин вимога про стягнення з відповідачки комісії за надання кредиту за кредитним договором №19.04.2024-100000531 у розмірі 350,00 грн не підлягає задоволенню.

Щодо нарахування неустойки за невиконання зобов`язання слід зазначити наступне.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжувався відповідними указами, у тому числі № 740 від 28.10.2024, затвердженими відповідними Законами України.

Відповідно до п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки кредитний договір з відповідачкою укладено в період дії воєнного стану, керуючись нормами законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідачки неустойки у повному розмірі.

За результатом оцінки доказів суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження укладення кредитного договору №19.04.2024-100000531 від 19.04.2024, загальна вартість кредиту становить 8645,00 грн, з яких: 3500,00 грн сума кредиту за договором, 5145,00 грн проценти за користування кредитом.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 10745,00 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 8645,00 грн, що становить 86,8 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1950,00 грн (2422,40:100 х 80,5%) судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №19.04.2024-100000531 від 19.04.2024 в розмірі 8645 (вісім тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 00 копійок, з яких: основний борг у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, відсотки за користування кредитними коштами 5145 (п`ять тисяч сто сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір в розмірі 1950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 26.11.2024.

Суддя: Д. В. Свояк