Справа № 630/873/24
Провадження № 2/630/331/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Нерубацької А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/873/24 (провадження № 2/630/331/24) за позовною заявою ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 76,30 кв.м, житловою площею 50,60 кв.м, з прибудовою літ. «А1-1», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями та спорудами: ганком літ. «а», літньою кухнею літ. «Б», тамбуром літ. «б», погребом літ. «В», гаражем літ. «Г», сараєм літ. «Д», гаражем літ. «Е», вбиральнею літ. «Ж», колодязем літ. «К», вигрібною ямою літ. «Я», вигрібною ямою літ. «Я1», огорожею № 1-3, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову представник ОСОБА_1 вказував, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок, який побудувала його матір ОСОБА_2 після знесення старого будинку, яким належав їй особисто. Але своє право власності його матір ОСОБА_2 за життя не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, що складалася із вказаного житлового будинку. Спадщину після смерті матері він, ОСОБА_1 , прийняв у належний спосіб, так як постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності на спадковий будинок. Саме тому позивач був змушений звернутися із вказаною позовною заявою до суду з метою визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою від 03 вересня 2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачу був встановлений строк у 15 днів від дні отримання копії ухвали про відкриття провадження в справі для подання відзиву.

Відповідачем Люботинська міська рада Харківської області протягом встановленого судом строку відзив на позов не подала.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але його представник ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Спірним є житловий будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який згідно із довідкою № 73/01-29, виданою КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області 22 березня 2024 року, та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта № 387336192 від 18 липня 2024 року не зареєстровано.

В матеріалах інвентаризаційної справи № 2249 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 маються відомості про ОСОБА_2 , як забудовника вказаного будинку. В матеріалах інвентаризаційної справи міститься замовлення ОСОБА_2 № 15101 від 14 липня 1984 року, адресоване Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації, на проведення оцінки новозбудованих споруд. Документи інвентаризаційної справи підтверджують проведення поточної інвентаризації новоствореного житлового будинку. Про те, що ОСОБА_2 була забудовником спірного житлового будинку, також вказує її письмова заява на адресу голови Люботинської міської ради народних депутатів з проханням узаконити самовільно збудовані літню кухню та сарай.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ФОП « ОСОБА_4 » станом на 03 квітня 2024 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в 1991 році були побудовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», в 1998 році збудовано ганок літ «а», та в 1974 році збудовані літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», погреб літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д»,

Відповідно до копії довідки ФОП « ОСОБА_4 » від 03 квітня 2024 року, житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», ганок літ «а», літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», погреб літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , збудовані до 05 серпня 1992 року, та не належать до самочинного будівництва, але право власності не оформлене.

За пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 липня 2011 року за № 830/19568 документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме мано та їх обтяжень» нерухоме майно набувається у порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього у порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. У свою чергу, до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», на законодавчому рівні не було закріплено обов`язку введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року. Відповідно до пункту 3.2. розділу 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2002 року № 127, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва.

Зважаючи на те, що на час завершення будівництва житлового будинку, господарських споруд та будівель (до 05 серпня 1992 року), законодавством не вимагалося реєстрації права власності на це нерухоме майно, за наслідками проведеної 29 травня 2023 року технічної інвентаризації будинку, встановлено, що побудований житловий будинок та інші споруди, які відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2002 року № 127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 10 липня 2001 року за № 582/5773 (зі змінами та доповненнями) не належать до самочинного будівництва.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був збудований та набутий ОСОБА_2 одноособово.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 19 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області.

Після її смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 позивач по справі, що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого.

Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. від 10 вересня 2024 року після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 , свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались, заповіти від імені ОСОБА_2 не посвідчувались.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Постійне проживання спадкоємця зі спадкодавцем може бути підтверджено відміткою у паспорті такого спадкодавця про реєстрацію його місця проживання разом зі спадкодавцем або довідкою органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

В матеріалах цивільної справи наявна копія національного паспорту НОМЕР_2 , який було видано Люботинським МВ ГУМВС України в Харківській області 16 лютого 2006 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого місце проживання позивача зареєстроване, починаючи з 24 травня 1980 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданим 24 травня 1959 року Люботинським міським бюро ЗАГС.

Суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , став належати ОСОБА_1 .

Тому суд задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-13, 77-81 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 76,30 кв.м, житловою площею 50,60 кв.м, з прибудовою літ. «А1-1», з наступними надвірними будівлями та спорудами: ганком літ. «а», літньою кухнею літ. «Б», тамбуром літ. «б», погребом літ. «В», гаражем літ. «Г», сараєм літ. «Д», гаражем літ. «Е», вбиральнею літ. «Ж», колодязем літ. «К», вигрібною ямою літ. «Я», вигрібною ямою літ. «Я1», огорожею № 1-3, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Люботинська міська рада Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківський район, м. Люботин, вул. Слобожанська, 26.

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складене

25 листопада 2024 року.