ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3379/23 Номер провадження 22-ц/814/2700/24Головуючий у 1-й інстанції Ткачук Ю.А. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі АТ «Полтаваобленерго») про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що 10 жовтня 2023 року, враховуючи лист керівника Красногорівської філії АТ «Полтаваобленерго» від 27 вересня 2021 року, позивач звернувся через ДП «Укрпошта» до відповідача із заявою про встановлення двозонного по обліку у часі лічильника, додавши до заяви сам лічильник та супровідні документи до нього, на що 05 грудня 2023 року отримав відповідь від відповідача про необхідність оплатити послугу зі встановлення цього лічильника у певному, зазначеному у листі, розмірі.

Позивач не погоджується з необхідністю оплати заміни лічильника посилаючись на те, що 13 червня 2008 року між ним та ВАТ «Полтаваобленерго» було укладено договір №7620 «Про користування електричною енергією» строком на три роки, відповідно до умов якого, відповідачем здійснювалося постачання електроенергії до домоволодіння позивача за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому зазначений договір автоматично продовжувався.

Пунктом 4.2 вищезазначеного договору визначено що заміна лічильника (приладу обліку) здійснюється відповідачем безкоштовно.

Крім того, у вищезгаданому листі керівника Красногорівської філії АТ «Полтаваобленерго» від 27 вересня 2021 року не було зазначено про необхідність оплати послуг зі встановлення лічильника.

Оскільки станом на день подання позовної заяви, всупереч його праву обліковувати спожиту електроенергію за двозонним тарифом, відповідачем не виконано жодних дій щодо заміни існуючого лічильника на лічильник, направлений позивачем, а також посилаючись на те, що відповідно до договору №7620 від 13 червня 2008 року зазначена заміна лічильника повинна бути безоплатною, позивач просив суд зобов`язати відповідача негайно та безумовно/безкоштовно замінити лічильник електроенергії ( прилад обліку спожитої електроенергії, який є власністю відповідача) на новий багатозонний у часі прилад обліку електроенергії (модель СТКЗ-10А1Н7P.t, заводський №27868), що належить позивачу та покласти всі судові витрати на відповідача.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що оскільки заміна справного приладу обліку електричної енергії, що встановлений на будинку належному позивачу, не викликана його викраденням, пошкодженням або відсутністю повірки, а також не є плановою, а відбувається за бажанням та з ініціативи позивача, які він підтвердив поданням відповідної заяви від 10 листопада 2023 року, то відповідно до чинного законодавства, така позапланова заміна приладу обліку є оплатною послугою, яка здійснюється за рахунок замовника такої послуги, та виконується протягом семи днів після проведення оплати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі позивач прохає суд рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року скасувати повністю та ухвалити нове, яким позов задовольнити; всі судові витрати покласти на відповідача.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, без врахування доказів і обставин, які місцевий суд вважав встановленими.

ОСОБА_1 зауважує, що між ним та відповідачем 12 червня 2008 року було укладено договір №7620, який надалі пролонгувався діями сторін, згідно умов якого енергопостачальник безоплатно, зокрема здійснює планову повірку, обслуговування, заміну та ремонт приладів обліку електричної енергії. Позивач наголошує, що укладений між сторонами справи договір є чинним і обов`язковим для виконання.

Поза увагою місцевого суду залишилося посилання позивача на пункт 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, яким передбачено, що після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Крім того, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору фактично не було вирішено місцевим судом.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Полтаваобленерго» прохала суд відмовити позивачу у задоволенні вимог його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції повністю залишити в силі.

На думку відповідача, місцевий суд правильно встановив та застосував усі положення діючого законодавства, які чітко і послідовно описав в оскаржуваному рішенні.

Суд першої інстанції правильно вказав, що позивач не довів своїх позовних вимог з посиланням на діюче законодавство та цілком логічно встановив, що оскільки заміна справного приладу обліку електричної енергії, що встановлений на будинку належному позивачу, не викликана його викраденням, пошкодженням або відсутністю повірки, а також не є плановою, а відбувається за бажанням та з ініціативи позивача, які він підтвердив поданням відповідної заяви від 10 листопада 2023 року, то відповідно до чинного законодавства, така позапланова заміна приладу обліку є оплатною послугою, яка здійснюється за рахунок замовника такої послуги, та виконується протягом семи днів після проведення оплати.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 під час судового засідання підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги та прохав її задовольнити з підстав, що у ній наведені.

Представник АТ «Полтаваобленерго» заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача, вказуючи на законність та обґрунтованість рішення місцевого суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справ, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03 вересня 2007 року приватним нотаріусом Великобогачанського районного нотаріального округу Полтавської області В.І. Ворона, зареєстрованого в реєстрі за №1726 (а.с. 08).

12 червня 2008 року між ОСОБА_1 та Красногорівською філею ВАТ «Полтаваобленерго» укладений договір №7620 «Про користування електричною енергією». Предметом цього договору є постачання електричної енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з договором між сторонами була узгоджена електрична потужність об`єкта позивача 3 кВ, та встановлений 3-фазний лічильник СА44-11672М (а.с. 09-10).

Пунктом 4.2 вище вказаного договору передбачено, що енергопостачальник безплатно, зокрема здійснює планову повірку, обслуговування, заміну та ремонт приладів обліку електричної енергії.

У розділі 9 вище вказаного договору визначено термін його дії. Зокрема у пункті 9.1 передбачено, що цей договір укладається на 3 роки, набирає чинності з дня підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення. Також в пункті 9.2 вказано, що умови договору можуть бути переглянуті достроково у разі внесення змін до нормативно-правових чи законодавчих актів України.

Відповідно до довідки про споживання електричної енергії та її оплату по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутових споживачів) від 05 серпня 2022 року наданої позивачем, на його ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким з 01 січня 2019 року передаються показання лічильника, що знаходиться на належному йому на праві власності будинку (а.с. 11).

Згідно з актом виконаних робіт з технічної перевірки, заміни, збереження пломб розрахункового засобу обліку від 16 листопада 2021 року, на засобі обліку ЛТЕ-1.03Т №09008076 встановлені пломби є неушкодженими, технічний стан дооблікових кіл та засобу обліку є задовільним (а.с. 12).

10 листопада 2023 року позивач звернувся до Красногорівської філії АТ «Полтаваобленерго» із заявою, в якій викладено прохання у найкоротший термін запрограмувати та встановити для подальшого обліку електроенергії у двозонному режимі (день/ніч) нещодавно придбаний ним лічильник СТКЗ-10А1Н7Р.t (зав. №27868) замість наявного у коробі, що знаходиться на стіні його будинку. До заяви позивачем було додано посилку з лічильником, що підтверджується описом вкладення у лист №579. Відповідно до роздруківки трекінгу АТ «Укрпошта» зазначене відправлення вручено особисто отримувачу 15 листопада 2023 року (а.с. 13-14).

З листа Красногорівської філії Миргородської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» №3 від 29 листопада 2023 року №14.3.3/2773 вбачається, що 15 листопада 2023 року було отримано від позивача лічильник електричної енергії №27868, та 16 листопада 2023 року проведено його параметризацію, в результаті якої було встановлено, що наданий позивачем лічильник може використовуватись для обліку електроенергії диференційованої за періодами часу. Після чого позивачу було роз`яснено порядок заміни засобів обліку електроенергії, зокрема те, що непланова заміна лічильника здійснюється за рахунок учасника роздрібного ринку, за ініціативою якого здійснюється така заміна, протягом семи днів з дня надходження повної оплати вартості цих послуг на тому ж місці де знаходиться лічильник, що використовується на даний час. Також до листа додано рахунок на оплату №603313 від 16 листопада 2023 року на суму 3573,58 грн (а.с. 21).

Відповідно до протоколу про параметризацію №577 від 27 жовтня 2023 року лічильник зав. №27868 може використовуватись для обліку електроенергії диференційованої за періодами часу (а.с. 20).

Відповідно до рахунку на оплату від 16 листопада 2023 року визначено перелік послуг необхідних для заміни лічильника на загальну суму 3573,58 грн (а.с. 92).

Згідно з копією повідомлення від 20 грудня 2023 року позивач звертався до Красногорівської філії АТ «Полтаваобленерго» з проханням встановити лічильник та повідомив про подання ним позовної заяви до суду (а.с. 86).

Відповіддю від 22 січня 2024 року Красногорівська філія АТ «Полтаваобленерго» повідомила, що двозонний електролічильник запрограмований та готовий до встановлення, роз`яснено порядок позапланової заміни лічильника викладений у вищезазначеному листі від 29 листопада 2023 року №14.3.3/2773 та повідомлено, що лічильник буде встановлений після надходження оплати (а.с. 87).

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо встановлення лічильника

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з пунктом 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14 березня 2018 року № 312 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до постанови.

Звертаючись до місцевого суду з позовом, ОСОБА_1 зауважив, що 12 червня 2008 року між ним та відповідачем укладено договір №7620 «Про користування електричною енергією», предметом якого є постачання електричної енергії до належного йому на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вище вказаним договором сторонами спору було обумовлено взаємні права та обов`язки, зокрема, пунктом 4.2 договору узгоджено, що енергопостачальник безплатно здійснює планову повірку, обслуговування, заміну та ремонт приладів обліку електричної енергії.

У пункті 6 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14 березня 2018 року № 312 передбачено, що до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

11 червня 2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.

Відповідно до пункту 1.1.1. Правил, ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Пункт 1.2.1. Правил визначає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

За змістом пункту 1.2.5. Правил оператор системи забезпечує на своїй території діяльності недискримінаційний доступ до електричних мереж електропостачальнику, який має намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи укладає договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зміст якого визначається оператором системи на основі Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, який є додатком 4 до цих правил та укладається з кожним електропостачальником, який звертається до оператора системи.

Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (пункт 1.2.7. Правил).

Відповідно до пункту 1.2.15. Правил укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок (пункт 2.1.2. Правил).

Згідно пункту 2.1.3. Правил ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

З огляду на вище наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що позивач з 01 січня 2019 року фактично приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є додатком № 3 до Правил та наявний в публічному доступі, оскільки продовжував споживати електроенергію, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки про споживання електричної енергії та її оплату по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутових споживачів) від 05 серпня 2022 року та не висловив своєї незгоди щодо приєднання до умов публічного договору.

Розділом 6 Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії закріплено зобов`язання сторін. Зокрема, пунктом 6.1 передбачено, що оператор системи зобов`язується: проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольний огляд засобу комерційного обліку у Споживача відповідно до затверджених графіків (підпункт 8); здійснювати технічну перевірку засобу (вузла) обліку (засобу вимірювальної техніки) не рідше одного разу на три роки (підпункт 9). Будь-яких зобов`язань щодо заміни приладу обліку електричної енергії норми вказаного договору не містять.

Натомість, пункт 12.4 договору передбачає, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються законодавством.

Згідно пункту 2.3.5. Правил планова заміна, у тому числі на виконання вимог нормативно-правових актів, технічна підтримка та обслуговування розрахункових засобів вимірювальної техніки електричної енергії здійснюються їх власником господарським або підрядним способом або постачальником послуг комерційного обліку відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку, який укладається між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Непланова заміна, ремонт розрахункових засобів вимірювальної техніки здійснюється постачальником послуг комерційного обліку за рахунок учасника роздрібного ринку, на вимогу (за ініціативою) якого здійснюється непланова заміна, ремонт розрахункового засобу вимірювальної техніки.

У разі звернення побутового споживача до постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи), який надає такому споживачу послуги комерційного обліку, із заявою щодо встановлення або заміни засобу вимірювальної техніки (реконструкції вузла обліку), який відповідає вимогам нормативних документів, постачальник послуг комерційного обліку надає такому побутовому споживачу замовлені ним послуги протягом 7 робочих днів від дня оплати побутовим споживачем вартості цих послуг (пункт 2.3.6. Правил).

Також пунктом 2.3.7. Правил передбачено, що у разі необхідності заміна або реконструкція вузла обліку здійснюється за рахунок ініціатора такої заміни або реконструкції в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Підсумовуючи, місцевий суд правильно встановив, що оскільки заміна справного приладу обліку електричної енергії, що встановлений на будинку належному позивачу, не викликана його викраденням, пошкодженням або відсутністю повірки, а також не є плановою, а відбувається за бажанням та з ініціативи позивача, які він підтвердив поданням відповідної заяви від 10 листопада 2023 року, то відповідно до чинного законодавства, така позапланова заміна приладу обліку є оплатною послугою, яка здійснюється за рахунок замовника такої послуги, та виконується протягом семи днів після проведення оплати.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого нормами матеріального права висновку, що однією з умов виникнення обов`язку відповідача замінити прилад обліку спожитої електроенергії, який придбано позивачем за його власною ініціативою, є саме сплата таких послуг споживачем, а відтак оскільки докази оплати послуг із заміни приладу обліку позивачем до суду не надані, то, відповідно, у відповідача не виникло обов`язку щодо заміни встановленого на будинку позивача приладу обліку.

Щодо судового збору

У поданій апеляційній скарзі позивач вказує, що місцевим судом не було розглянуто у повній мірі подане ним клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18 березня 2024 року йому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до частин першої і третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (стаття 8 Закону України «Про судовий збір»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 разом з позовною заявою подав до місцевого суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, що мотивовано незадовільним фінансовим станом позивача, викликаним загальнодержавним карантином, його хворобою і членів його родини та її наслідками пов`язаними з лікуванням, нестабільним виконанням обов`язків клієнтами, партнерами та постачальниками, відсутністю фактичних доходів у минулому році, на підтвердження чого надав до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27 липня 2023 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18 березня 2024 року клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору було задоволено частково, а саме відстрочено позивачеві сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції у рішенні від 18 квітня 2024 року ухвалив, зокрема, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи матеріали справи вбачається, що позивач не звертався до місцевого суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, а тому у випадку задоволення такого клопотання місцевий суд діяв поза волею заявника, що є порушенням принципу дизпозитивності цивільного судочинства. Крім того, у випадку відмови судом у задоволенні позовних вимог, тягар сплати судового збору буде покладено саме на позивача, як ініціатора провадження, що призведе до непередбачуваного матеріального обтяження останнього.

Враховуючи вирішення судом справи по суті, відсутність клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, предмет спору, що пов`язаний із захистом прав ОСОБА_1 як побутового споживача послуг АТ «Полтаваобленерго», а також беручи до уваги основні принципи цивільного судочинства, то колегія суддів вважає за потрібне судовий збір за подання позовної заяви віднести на рахунок держави.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вище наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року у частині стягнення судового збору слід скасувати, віднісши судовий збір за подання позовної заяви на рахунок держави, а в іншій частині рішення місцевого суду варто залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції скасовує рішення місцевого суду лише в частині стягнення судового збору, то відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року у частині стягнення судового збору скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким судові витрати за подання позовної заяви віднести на рахунок держави.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 липня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко