Справа № 639/6761/24
Провадження № 6/639/291/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чубенка Микити Сергійовича про розстрочку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року у справі № 639/6761/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Чубенко Микита Сергійович, який діє на підставі ордеру (а.с.141) звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просив суд розстрочити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року у справі № 639/6761/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на 12 місяців до 05.12.2024, рівними частинами по 3564,25 грн щомісячно.

Матеріали клопотання сформовані в системі «Електронний суд» 20.11.2024 та підписані адвокатом Чубенком М.С.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.11.2024 у справі № 639/6761/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 6808375 про надання споживчого кредиту від 28.06.2023 станом на 21.06.2024 у розмірі 36348 грн 60 коп., що складається з: суми кредиту у розмірі 10200,00 грн, суми процентів за користування кредитом за період з 28.06.2023 по 26.05.2024 у розмірі 20871 грн 12 коп., суми процентів за користування кредитом за період з 27.05.2024 по 21.06.2024 у розмірі 5277 грн 48 коп., а також судовий збір у розмірі 2422 та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

З посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.02.2016, виданого Комітетом управління у справах сім`ї, молоді та спорту по Жовтневому району Департаменту у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради зі строком дії до 28.07.2027 вбачається, що сім`я відповідача належить до категорії багатодітних. Відповідач є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких виховує самостійно, батько дітей участі в їх утриманні не приймає. Дохід відповідача за останні чотири роки не перевищував 15341,94 грн, з липня 2024 року відповідач вирішила знайти роботу з кращими умовами оплати праці. Також, відповідач має заборгованість перед іншими фінансовими компаніями, яку систематично сплачує на взаємовигідних умовах. Також, відповідач має заборгованість за кредитним лімітом Монобанк в сумі 28779,73 грн. Враховуючи велике фінансове навантаження та наведені обставини, сторона відповідача просить розстрочити виконання рішення суду від 05.11.2024 на 12 місяців таким чином. Сукупна сума стягнута за рішенням суду становить 42771,00 грн. За умови розстрочення виконання рішення на 12 місяців розмір щомісячної оплати складатиме 3564,25 грн з розрахунку: 42771,00 грн / 12 місяців, яка є посильною для вчасної оплати відповідачем.

21.11.2024 ухвалою суду прийнято до провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чубенка Микити Сергійовича про розстрочення виконання рішення суду; призначено судове засідання (а.с.192).

Учасники справи повідомлялися судом належним чином (згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України) про дату, час і місце судового засідання, проте, у судове засідання не з`явилися.

За змістом частини 2 ст. 435 ЦПК Україн и, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснював.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив таке.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.11.2024 у справі № 639/6761/24, яке на час розгляду клопотання про його розстрочення, не набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 6808375 про надання споживчого кредиту від 28.06.2023 станом на 21.06.2024 в розмірі 36348 грн (тридцять шість тисяч триста сорок вісім) 60 коп., що складається з: суми кредиту у розмірі 10200,00 грн, суми процентів за користування кредитом за період з 28.06.2023 по 26.05.2024 у розмірі 20871 грн 12 коп., суми процентів за користування кредитом за період з 27.05.2024 по 21.06.2024 у розмірі 5277 грн 48 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн (а.с.154-158).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.02.2016, виданого Комітетом управління у справах сім`ї, молоді та спорту по Жовтневому району Департаменту у справах сім`ї, молоді та спорту Харківської міської ради зі строком дії до 28.07.2027, ОСОБА_1 належить до категорії багатодітних сімей (а.с.173).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.03.2019 у справі № 639/5152/18, яке набрало законної сили 22.04.2019, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу шлюб між сторонами розірвано (а.с.174-175).

ОСОБА_1 є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.178-180).

Відповідно до довідки, виданої Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 07.07.2024, ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_5 за період з 27.08.2019 по 07.07.2024, згідно з виконавчим листом № 639/5967/19, виданим 21.11.2019 Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 27.08.2019 до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_2 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 .Станом на 01.06.2023 наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 181248,60 грн за період з 27.08.2019 по 07.07.2024 (а.с.181).

За інформацією з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 мала дохід: у 2022 році 60353,36 грн; у 2023 році 162827,87 грн; у період з січня по червень 2024 року 94091,94 грн (а.с.182-184).

З наданих стороною відповідача документів вбачається, що ОСОБА_1 має боргові зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Технофінанс» за договором позики № 3072764, укладеним 05.10.2023 з ТОВ «ФК «Є Гроші Ком», у розмірі 22500,00 грн, та відповідач частково сплачувала цю заборгованість по 2500,00 грн - 15.11.2024, 15.10.2024, 17.09.2024, 15.08.2024 (а.с.185-188).

Також, відповідач станом на 19.11.2024 має заборгованість у розмірі 28779,73 грн за кредитним лімітом monobank перед АТ «Універсал Банк» (а.с.189).

За змістом ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частинами 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Тлумачення положень ст.435 ЦПК України свідчить про те, що розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року, при вирішенні заяв сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Окрім того, під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Розстрочка виконання рішення суду - це зміна у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків від термінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки/розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Так, згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд зауважує, що рішення суду від 05.11.2024 на час подання заяви про розстрочку його виконання та на час розгляду такої заяви, не набрало законної сили, до примусового виконання не звернуто.

Також, сторона відповідача просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців до 05.12.2025, тоді як за приписами ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, а отже такий строк становив би до 05.11.2025.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку сторона відповідача посилалась на те, що відповідач є багатодітною матір`ю, має трьох неповнолітніх дітей, яких утримує самостійно, несе велике фінансове навантаження та має заборгованість перед іншими фінансовими установами.

Водночас, наведені стороною відповідача обставини не можуть розцінюватися як такі, що є особливими або винятковими, та відповідно до приписів ст. 435 ЦПК України унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості.

Як суд зазначав, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами, а в конкретному випадку суть судового рішення зводиться до стягнення кредитної заборгованості, тобто грошей, які у тому числі є еквівалентом будь-якого майна, яким відповідач може володіти. Судове рішення може бути виконане в примусовому порядку за рахунок наявного у боржника майна, про яке не зазначено у заяві про розстрочку, як і не зазначено про відсутність такого.

Відсутність достатніх коштів не наділяє боржника правом звернення до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду з посиланням на брак коштів для виправдання неспроможності або небажання виконання судового рішення про стягнення заборгованості.

Розстрочка виконання рішення суду у спірному випадку, означало б недотримання розумного та пропорційного балансу інтересів позивача, на користь якого ухвалено рішення суду, а також знівелювало би сутність рішення суду та мету його ухвалення.

До заяви про розстрочку виконання рішення суду заявником не надано доказів вчинення дій спрямованих на урегулювання питання виконання рішення суду, а саме звернення до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» із заявою про врегулювання питання щодо погашення кредитної заборгованості у добровільному порядку або із заявою щодо розстрочення виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості. Також не додано доказів про вжиття відповідачем протягом останніх п`яти років будь-яких додаткових заходів для реального стягнення аліментів з батька неповнолітніх дітей.

Оцінюючи доводи заяви про розстрочку виконання судового рішення суд враховує, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги береться не лише реальний стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Доказів того, що з часу постановлення рішення суду відповідач здійснювала погашення кредитної заборгованості, суду не надано.

Отже, посилання на скрутне матеріальне становище відповідача, наявність на її утриманні трьох неповнолітніх дітей, враховуючи ступінь її вини у виникненні спору, розмір заборгованості, не є тими виключними обставинами, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим, та не свідчать про винятковість причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд не встановив підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 223, 247, 260, 261, 267, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чубенка Микити Сергійовича про розстрочку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 листопада 2024 року у справі № 639/6761/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 02.12.2024.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО