Номер провадження: 22-ц/813/5648/24
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року, ухвалене Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Ковтун Ю.І. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

14 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивований тим, що з 08 липня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року (справа № 522/16424/17), яке набрало чинності. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утримані.

Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання дитини. В силу своїх можливостей позивачка піклується про дитину: намагається забезпечити дитині якісне харчування, лікування та догляд, купляє одяг, предмети побуту тощо. Однак, утримувати дитину самотужки надзвичайно складно. Розмір аліментів на утримання дитини позивачка вважає за необхідне заявити у розмірі 10 000 грн щомісячно.

Позивачці відомо, що відповідач працює неофіційно тренером з футболу, орендує футбольне поле та має мінімум 20 учнів на місяць, у зв`язку з чим середньомісячний дохід відповідача складає приблизно 100 000 грн, проте відповідач у якості підприємця не зареєстрований, на обліку в податковій службі не перебуває, офіційно доходи не декларує та податки не сплачує. В силу своєї діяльності відповідач частково отримує доходи в безготівковій формі на свій банківський рахунок від батьків своїх учнів, а більшу частину коштів отримує готівкою.

Добре матеріальне становище відповідача підтверджує наявність в нього на праві власності коштовного рухомого та нерухомого майна великої площі в елітному курортному районі міста Одеси по АДРЕСА_1 , площею 59,9 кв.м, що було придбано у період воєнного стану.

Також, відповідач є власником коштовного автомобілю преміум класу ВМW 520D 2013 року випуску, середня ринкова вартість якого складає 666 000 грн, який набув 19.02.2021, продавши 16.02.2021 без згоди дружини автомобіль ВМW 320, 1995 куб. 2007 року випуску, придбаний у шлюбі. Окрім цього, відповідач має у власності квартиру по АДРЕСА_2 , площею 34,7 кв.м.

Відповідач також є засновником ГО «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ЛЕВИ ОДЕСА».

Виходячи з витрат відповідача, фактично відповідач отримує доходи у великому розмірі. Відповідач працездатний, отримує дохід, інших утриманців не має, має у власності об`єкти рухомого та нерухомого майна, неофіційно займається підприємницькою діяльністю як тренер з футболу, є засновником юридичної особи, стан здоров`я дозволяє працювати, тому відповідач спроможний сплачувати розмір аліментів, заявлений до стягнення.

У зв`язку з чим позивачка була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з дати звернення з позовною заявою і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до 28.04.2030, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

17.11.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бакуліна Д.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що доводи позивачки в частині майнового становища відповідача, викладені у позовній заяві є безпідставними, не підтверджені жодними доказами та є лише надуманими припущеннями позивачки. Позивачка не надає жодного доказу, які б свідчили про високий рівень щомісячного доходу відповідача. В свою чергу, відповідач зазначає, що він з 05.12.2022 та по теперішній час працює керівником гуртка з футболу в Одеській гімназії № 33 Одеської міської ради, що підтверджується відповідною довідкою від 02.11.2023. Посадовий оклад відповідача становить 5265,00 грн, а розмір заробітної плати, яка підлягала виплаті, за період травень - жовтень 2023 року становить 35082,73 грн, що підтверджується довідкою № 259 від 31.10.2023. За таких обставин, заявлений позивачкою розмір аліментів в сумі 10 000 грн, значно перевищує дохід відповідача, а відтак не може бути стягнений судом.

З приводу квартир зазначив, що квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , була набута у власність відповідачем на підставі договору дарування від 09.11.2015 - безоплатно. Квартира за адресою АДРЕСА_3 була придбана за договором купівлі-продажу, а її вартість становить 1 070 600 грн. Позивачкою не надано жодного доказу того, що вказаний правочин визнано судом недійсним та не надано жодного належного доказу того, що дана квартира була придбана за заниженою ціною. Позивачка, в обґрунтування вартості квартири в якості доказів надає скріншоти оголошень про продаж невідомих квартир на незрозумілому сайті. Відповідач вважає такі докази неналежними, адже відповідачу незрозуміло яким чином ціна, встановлена третіми особами щодо інших квартир спростовує ціну придбаної відповідачем квартири.

Доводи позивачки про те, що нерухомість відповідача є коштовною, не підтверджені жодними доказами, є припущеннями позивачки, а відтак не можуть бути взяті судом до уваги.

Зазначив, що наявний у відповідача автомобіль було придбано за кошти, отримані після продажу двох інших автомобілів. Доводи позивачки щодо незгоди дружини на продаж автомобілів також не підкріплені жодними доказами. Дружина даний правочин не оспорювала, до суду із відповідним позовом не зверталася.

Також повідомив, що Громадська організація «ФК «ЛЕВИ ОДЕСА» є неприбутковою організацією, яка не здійснює господарську діяльність та не має на меті отримання прибутку. Дана Громадська організація також включена до Реєстру неприбуткових організацій відповідно до рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 058 від 23.09.2020. За таких обставин, дана організація є неприбутковою, а відтак відповідачу невідомо, яким чином він може отримувати від неї дохід. До того ж, відповідач є засновником даної організації лише номінально, оскільки його повноваження, як засновника громадського об`єднання закінчилися після державної реєстрації громадського об`єднання в установленому законом порядку, відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про громадські об`єднання».

Отже, позивачкою не обґрунтовано розмір заявлених до стягнення аліментів, не надано жодного розрахунку, які б підтверджували розмір заявлених до стягнення аліментів. Просив в позові про стягнення аліментів у розмірі 10 000 грн щомісячно відмовити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду до досягнення нею повноліття. (а.с. 45-49)

Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року частково задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» та від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію щодо наявності відкритих банківських рахунків на ім`я ОСОБА_2 та рух коштів по рахунках за період з 01.01.2022 по 01.07.2023 (а.с. 61-62).

12 березня 2024 року від представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшли додаткові пояснення, в яких просив при визначені розміру аліментів врахувати виписки надходжень на картку відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000 грн, щомісячно починаючи з 07.07.2023 до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у повному обсязі та стягнути з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 10 000 гривень, починаючи з дати звернення з позовною заявою і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у відповідача заробітна плата не єдине джерело доходу, оскільки решту доходу ОСОБА_2 отримує на регулярній основі на його карткові рахунки. Згідно з виписки АТ КБ «ПриватБанк» щодо відкритих банківських рахунків вбачається, що відповідачу переводилися грошові кошти в різних сумах від різних фізичних осіб. Підтвердженням факту неофіційного доходу є придбання квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_2 є власником автомобіля (BMW 520D) та квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначає, що відповідач намагається приховати реальні доходи задля уникнення стягнення з нього аліментів в належному розмірі. З наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки за період з 01.01.2022 по 01.07.2023 вбачається зарахування на картковий рахунок відповідача коштів в різних сумах у гривнях від різних фізичних осіб. Такі особи (приблизно 20 осіб) на регулярній основі переводили грошові кошти у загальному розмірі 462730,91 грн за період з 01.01.2022 по 01.01.2023, та у загальному розмірі 558482,40 грн за період з 01.01.2023 по 01.07.2023, а всього 1021213,31 грн. Вказане підтверджує факт того, що відповідач працює неофіційно тренером з футболу та має мінімум 20 учнів на місяць, проте такі доходи офіційно не декларує та податки не сплачує. Отримання неофіційного доходу як тренера дитячого з футболу підтверджує придбання за останні роки квартири в м. Одеси «Аркадія», для чого недостатньо офіційного доходу відповідача 5265 грн. Тому просить при розгляді скарги врахувати вказані доходи відповідача, що разом із його офіційним доходом за період з 01.01.2022 по 01.01.2023 становить 38560,00 грн на місяць (462730,91 : 12), і з 01.01.2023 по 01.07.2023 96796,61 грн на місяць (580779,68 : 6), що не відповідає визначеному судом розіру аліментів.

Також посилається на те, що відповідач не має на утриманні інших малолітніх чи повнолітніх дітей, непрацездатну дружину, батьків, а тому весь дохід витрачає на власні потреби. Суд при розгляді справи дійшов помилково висновку, яким обмежив право дитини на більш гідну життєдіяльність.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

24 травня 2024 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, справи, не врахував та не перевірив у повному обсязі дохід та підстави набуття нерухомого майна, а також факт того, що єдиним джерелом доходу є заробітна плата в розмірі 5 265 грн. Так, відповідач є засновником ГО «ФК «Леви Одеса», яка є неприбутковою, не здійснює господарську діяльність та немає на меті отримання прибутку, тобто дохід із вказаної діяльності відповідач не отримує. Дохід ОСОБА_2 не дає змогу сплачувати аліменти в розмірі 10 000 грн, оскільки єдиним джерелом доходу є заробітна плата (посадовий оклад в розмірі 5 265 грн). Також зазначає, що рух коштів на банківських рахунках є показником, що відображає суму коштів, яка надходила на рахунок, що ніяк не ототожнюється з поняттям доходу. Відповідач використовує банківські рахунки для закупівлі спортивної форми та спортивного обладнання для потреб гуртка з футболу, такі закупівлі здійснюються за рахунок батьків дітей. Суд першої інстанції при розгляді справи не надав оцінку та не врахував, що відповідач з нерухомого та рухомого майна не отримує дохід. Також позивачкою не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів в розмірі 10 000 грн та в розмірі, який визначив суд 7 000 грн, не надано доказів несення щомісячних необхідних витрат на утримання дитини.

04 червня 2024 року від представника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

28 червня 2024 року від представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому заперечує щодо доводів відповідача, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги позивачки. Апеляційну скаргу відповідача не визнав.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (позивач та відповідач у порядку ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки їх представники як учасники Електронного суду повідомлені, про що свідчать довідки про доставку електронного документу 11.10.2024 22:59:39), що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає скарги такими, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає в повній мірі.

Судом встановлено, що з 08 липня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року (справа № 522/16424/17), яке набрало законної сили 13 жовтня 2017 року (а.с. 10).

Під час перебування у шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , яке видано 11 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3865 (а.с. 11).

Дитина проживає разом із матір`ю, що також не заперечується відповідачем.

З довідки Комунальної установи «ЦЕНТР ФІНАНСУВАННЯ ТА ГОСПОДАРСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ ЗАКЛАДІВ ТА УСТАНОВ СИСТЕМИ ОСВІТИ КИЇВСЬКОГО РАЙОНУ М. ОДЕСИ» № 259 від 31.10.2023 слідує, що ОСОБА_2 працює у Одеській гімназії № 33 Одеської міської ради на посаді керівник гуртка, посадовий оклад з травня 2023 року по жовтень 2023 року становить 43581,05 грн (а.с. 50).

Відповідно до довідки Одеської гімназії № 33 Одеської міської ради від 02.11.2023 року ОСОБА_2 з 05.12.2022 та по теперішній час працює керівником гуртка з футболу в Одеській гімназії № 33 Одеської міської ради.

За наданою інформацією Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 15.02.2024, 15.03.2024 та від Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 12.04.2024 на виконання ухвали суду від 07 грудня 2023 року вбачаються активні операції по рахунках відповідача, а саме надходження і активне витрачання коштів.

Також, як слідує з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.07.2023 № 338413973 ОСОБА_2 на праві власності належать: квартира АДРЕСА_4 , загальною площею 59,9 кв.м, підстава договір купівлі-продажу від 16.01.2023, ціна нерухомого майна 1070600,00 грн (а.с. 12-14).

Також з вказаної довідки вбачається належність відповідачу на праві власності на підставі договору дарування від 09.11.2015 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 34,7 кв.м, житловою площею 13,6 кв.м, (а.с. 12-14).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 28.06.2023 ОСОБА_2 на праві власності належать автомобіль ВМW 520D, 2013 року випуску (а.с. 15).

Спірні відносини виникли між сторонами з приводу способу та розміру виконання відповідачем як батьком дитини своїх обов`язків з утримання неповнолітньої дитини сторін, яка проживає із позивачкою.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив із достатності та справедливості, вважав таким, що відповідає інтересам дитини та не порушує прав сторін, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 7000 грн на місяць, що підлягають стягненню з відповідача на корись позивачки до досягнення дитиною повноліття.

Переглядаючи вказане рішення за доводами апеляційних скарг позивачки та відповідача, колегія суддів погоджує висновки суду про часткове задоволення позову, оскільки такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантує дітям право на гідний (належний) рівень життя. Пряма відповідальність за створення належних умов, в рівній мірі лежить на батьках, оскільки згідно норм сімейного законодавства батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дітей.

Відповідно до статей 180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законодавець встановлює, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 1-3 ст. 181 СК України).

Довід апеляційної позивачки про неврахування судом набуття відповідачем у власність коштовного нерухомого майна 16.01.2023 квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 59,9 кв.м та 09.11.2015 квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 34,7 кв.м, то таке цілком враховано судом.

Так, квартира загальною площею 34,7 кв.м набута відповідачем за безвідплатним договором дарування.

Що стосується квартири загальною площею 59,9 кв.м, то згідно наявної в матеріалах справи інформаційної довідки від 07.07.2023 вартість вказаної квартири становить 1070600,00 грн, і таке не спростоване позивачкою, яка посилається на інші, відмінні від вказаної ціни, ціни квартир, розташованих по тій самій вулиці і будинку, оскільки таке не є належними доказами в розумінні ч. 1 ст. 77 ЦПК України. На вказане слушно посилається відповідач в своєму відзиві та в апеляційній скарзі.

Натомість, вказане вірно враховано судом під час визначення розміру аліментів, оскільки набуття нерухомості має бути враховано судом у відповідності до вимог п. 3-1 ч. 1 ст. 182 СК України, відповідно до якої при визначення розміру аліментів суд має врахувати наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Як враховано судом і перебування у власності відповідача рухомого майна автомобіля ВМW 520D 2013 року випуску.

Саме це у сукупності із відомостями про офіційний дохід позивача (щомісячно 5265,00 грн) дало підстави суду стягнути аліменти у розмірі 7000 грн, що значно перевищує вказаний дохід відповідача.

Натомість, судом вірно не враховано у якості доходу відповідача надходження на його картку сум від певних осіб, оскільки з призначень таких платежів, їх розміру та періодичності неможливо зробити висновок, що таке є саме доходом в розумінні закону, з якого мають бути утримані аліменти відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (Додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 0.08.2016).

Намагання позивачки в цьому випадку самостійно вирахувати з урахуванням руху по картці відповідача його середньомісячний дохід є припущенням, на чому не може будуватися судове рішення.

По справі ніким не оспорюється, що відповідач є працездатною особою, тому отримання ним на власний розсуд офіційного доходу у незначному розмірі і меншому, ніж потребують інтереси його малолітньої дитини, не можуть бути враховані виключно виходячи із такої довідки про доходи, на що помилково посилається відповідач в своїй апеляційній скарзі, і відповідно до вказаних норм права у даному випадку саме інтереси дитини є пріоритетом для суду та визначним чинником для покладеного судом на відповідача відповідного обов`язку по сплаті аліментів на утримання спільної з позивачкою малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Помилковими є посилання відповідача на те, що позивачкою не доведені витрати на дитину у розмірі 20000 грн щомісячно (з урахуванням визначеного законом обов`язку обопільно брати участь в утриманні та забезпеченні дитини), оскільки для стягнення аліментів у певному розмірі законом не передбачено доведення понесених або очікуваних витрат на утримання дитини. Таке може мати місце лише у разі стягнення додаткових витрат на дитину, що не є предметом розглядуваної справи.

Натомість, розмір аліментів на утримання малолітньої дитини регулюється статтею 182 СК України, що цілком враховано судом.

Крім того, частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Що стосується вимог апеляційної скарги відповідача про стягнення з нього на користь позиваки на утримання дитини аліментів у розмірі його доходу, то таке не грунтується на вимогах ч. 3 ст. 182 СК України, згідно якої спосіб виконання батьками обов`язку утримувати дитину за рішенням суду ( у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі) визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таке право належить виключно позивачці, з якою поживає дитина, а не відповідачу.

Отже, його заперечення можуть стосуватися лише розміру твердої грошової суми, про яку просить позивачка.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що помилкові доводи апеляційних скарг не спростовують правильних висновків суду про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн щомісячно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 25 листопада 2024 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

В.А. Коновалова