Справа № 278/1887/23
У Х В А Л А

27 листопада 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору найму (оренди), -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває вищевказана цивільна справа.

26 листопада 2024 року від представника позивачки адвоката Токовенка О.В. на адресу суду надійшла заява про відвід головуючій судді у справі ОСОБА_4 . У обґрунтування заявленого представник позивачки повідомив, що у межах цивільної справи № 278/4174/22 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Токовенко Олексій Володимирович, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович про визнання довіреності недійсною суддею Дубовік О.М. уже надана оцінка правовідносинам, які склалися між сторонами у цій справі, а тому головуюча не може здійснювати розгляд цієї справи.

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами права, якими врегульовані наведені правовідносини, головуючий суддя доходить висновку, що заявлений представником позивачки адвокатом Токовенком О.В. відвід судді Дубовік О.М. є необґрунтованим, оскільки останнім не наведено будь-яких вмотивованих аргументів та не надано жодних доказів на підтвердження вказаних позивачкою підстав для заявлення головуючій судді відводу. Окремо суд звертає увагу, що правовідносини у цій цивільній справі та у справі № 278/4174/22 за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Токовенко Олексій Володимирович, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Сєтак Віктор Ярославович про визнання довіреності недійсною є різними за своєю правовою природою, а тому вищевказана заява представника позивачки про відвід є необґрунтованою.

За ч. 2, абз. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленомучастиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судове засідання у даній справі під головуванням судді Дубовік О. М. призначено на 28.01.2025 р.

Згідно з ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відвід надійшов поза межами судового засідання, тому питання про відвід слід розглянути у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, на думку суду, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, з зазначеної позивачем підстави відсутні, а відтак суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, що тягне за собою необхідність передати дану заяву про відвід до канцелярії суду для визначення іншого судді, що вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 39, 40 ЦПК України, суд,--

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений адвокатом Токовенком Олексієм Володимировичем відвід головуючій судді Дубовік Ользі Миколаївні визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід судді Дубовік О. М. від розгляду справи № 278/1887/23 передати до загального відділу Житомирського районного суду суду Житомирської області для визначення іншого судді, що вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Дубовік