Провадження №2/603/214/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2024 року м. Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Галіяна І. М.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»), в інтересах якого діє адвокат Столітній М. М., звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 6933215 від 04.08.2023 року в розмірі 100 122,50 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 04.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») і ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6933215. За умовами цього договору ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 25 000,00 грн (шляхом перерахування кредитних коштів на його платіжну картку № НОМЕР_1 ) на строк 360 днів із встановленням плати за користування кредитом в розмірі 1,99 % в день.
27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договорі факторингу № 27.05/24-Ф, на підставі якого ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору № 6933215 від 04.08.2023 року, неповернення суми кредиту та несплати процентів у встановлені договором строки, заборгованість відповідача за договором становить 100 122,50 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вищевказаний розмір заборгованості, а також судові витрати, які складаються з 2422,40 грн сплаченого судового збору та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи,повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.09.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») інформацію про належність ОСОБА_1 платіжної картки НОМЕР_1 та зарахування на неї 04.08.2023 року коштів в розмірі 25 000,00 грн від ТОВ «Авентус Україна».
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21.11.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено такі обставини.
04.08.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікційної системи (далі ІТС) кредитодавця та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором С9361 в електронній формі укладено договір про надання споживчого кредиту № 6933215.
За цим договором ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Укладаючи кредитний договір № 6933215, його сторони погодили, суму кредиту (загальний розмір), яка складає 25 000,00 грн (п. 1.3 договору), строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.4 договору), тип процентної ставки фіксована, 1,99 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору (п. п. 1.5, 1.5.1 договору).
Окрім того, в п. 1.5.2 договору передбачено розмір зниженої процентної ставки 0,020 % в день, яка застосовується, якщо споживач (позичальник) до 03.09.2023 року або протягом трьох календарних днів після вказаної дати сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
Відповідно до умов п. 3.1 договору проценти, що нараховуються за договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Як вбачається зі змісту п. 2.1 договору № 6933215, його сторони погодили, що кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
До позовної заяви, серед іншого, долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 6933215 від 04.08.2023 року), паспорт споживчого кредиту, які підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також копію правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна від 10.02.2022 року.
Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості), складеної ТОВ «Авентус Україна», станом 26.05.2024 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором за № 6933215 від 04.08.2023 року становила 70 421,75 грн, з яких 25 000,00 грн основний борг (заборгованість за тілом кредиту), 45 272,50 грн проценти за користування кредитом (149,25 грн (проценти за зниженою ставкою) + 45 272,50 грн (проценти за стандартною ставкою) 149,25 грн (сплачені проценти).
27.05.2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) і ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, за умовами п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові.
Сторони цього договору погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 (п. 1.2 договору).
04.06.2024 року ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» складено акт за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року про те, що клієнт сплатив, а фактор отримав оплату за вищевказаним договором факторингу.
На підтвердження відступлення на користь позивача права вимоги за кредитним договором № 6933215 від 04.08.2023 року до позовної заяви долучено витяг з реєстру боржників № б/н від 27.05.2024 року (додаток № 1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року).
Зі змісту вищевказаного витягу вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 6933215 на загальну суму 70 272,50 грн, з яких 25 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 45 272,50 грн заборгованість за відсотками.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
В силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що 04.08.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6933215, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». За умовами вказаного кредитного договору відповідачу на його банківську картку НОМЕР_3 перераховано кредитні кошти в розмірі 25 000,00 грн. Отримавши кредит, ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість, розмір якої станом на 27.05.2024 року складав 70 272,50 грн, з яких 25 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 45 272,50 грн заборгованість за процентами.
Поряд з цим, 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, на підставі якого позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що після набуття прав кредитора за договором № 6933215 від 04.08.2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нараховувало проценти за користування кредитом протягом 60 календарних днів за стандартною процентною ставкою (1,99 %), починаючи з 27.05.2024 року і до 22.07.2024 року, тобто в межах загального строку кредиту (360 днів). Розмір відсотків, нарахованих позивачем за вищевказаний період, становить 29 850,00 грн (25 000,00 грн х 1,99 %) х 60).
Отже, підсумовуючи наведене, оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості ОСОБА_1 підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком, який відповідачем не спростовано, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»заборгованість за кредитним договором № 6933215 від 04.08.2023 року в розмірі 100 122,50 грн, з яких 25 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 45 272,50 грн заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», 29 850,00 грн заборгованість за процентами, нарахованими позивачем за період з 27.05.2024 року до 22.07.2024 року.
Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що передбачено ч. 6 ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що до позовної заяви, серед іншого, долучено копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024 року, копію ордера на надання правничої допомоги серії АІ № 1652123 від 17.07.2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020 року, копію акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 17/07-2024 від 17.07.2024 року, рахунок на оплату по замовленню № 3473/18/07 від 18.07.2024 року за договором № 17/07-2024 від 17.07.2024 року.
Так, за договором про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024 року, укладеним між адвокатом Столітнім М. М. і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (клієнт), клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Розділом 4 вказаного договору передбачено, в тому числі, порядок оплати послуг адвоката, підстави, які враховуються при визначені розміру гонорару, підстави підтвердження фактичності наданих послуг та підстави для їх оплати.
До вищевказаного договору також долучено акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором № 17/07-2024 від 17.07.2024 року, зміст якого свідчить, що адвокат Столітній М. М. надав ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» такі послуги: 1) зустріч адвоката та клієнта для надання первинної консультації та аналізу наданих документів (1 год, вартість 1000 грн); 2) аналіз практики та правових позицій Верховного Суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви (1 год, вартість 1000 грн); 3) оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту (3 год, вартість 3000 грн); 4) підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6933215, подання позовної заяви та клопотання про витребування доказів (4 год, вартість 4000 грн); 5) підготовка адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6933215 (1 год, вартість 1000 грн).
В зазначеному акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) позивач та його представник визначили, що вартість наданих адвокатом послуг підлягає оплаті клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту набрання рішенням суду по справі законної сили.
В постанові від 31.07.2024 року в справі № 295/7967/23 Верховний Суд звернув увагу на те, що згідно з вимогами частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом вказаних вимог закону розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена.
В додатковій постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Отже, одним із критеріїв визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність. Суд звертає увагу на те, що до заявленої вартості наданої адвокатом Столітнім М. М. правничої допомоги включено підготовку та участь в судових засіданнях вартістю 1000 грн (п. 5 акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором № 17/07-2024 від 17.07.2024 року). Однак, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача не брав участі в жодному засіданні в цій справі та, більш того, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Підсумовуючи наведене, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн за участь адвоката Столітнього М. М. в судових засіданнях, оскільки судом розглянуто цю справу за відсутності представника позивача.
Врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на підставі наданих стороною позивача доказів, а також взявши до уваги те, що відповідачкою не надано заперечень щодо невідповідності заявлених витрат вказаним критеріям, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 .
У силу ч. 3 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача також підлягають стягненню 2 422, 40 грн сплаченого судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1, 1077 ЦК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 6933215 від 04.08.2023 року в розмірі 100 122 (сто тисяч сто двадцять дві) грн 50 (п`ятдесят) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.
Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Повний текст рішення суду складено 26.11.2024 року.
Головуючий суддя І. М. Галіян