Провадження № 2-др/686/158/24
УХВАЛА

(про розподіл судових витрат)

29 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_1 , адвоката Клюцука Віталія Петровича

про відшкодування витрат на правничу допомогу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала цивільна справа №686/10070/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення, зобов`язання не чинити перешкоди та встановлення порядку користування квартирою.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про припинення права на частку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.10.2024

закрито провадження по справі №686/10070/24 за первинною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою.

Закрито провадження по справі №686/10070/24 за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про припинення права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на частки квартири, в частині вимог про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/15 частку квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради про припинення права власності ОСОБА_4 на частку квартири.

Оскільки ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із первинним позовом, то остання змушена була скористатись правовою допомогою для захисту своїх прав, а так як провадження за первинним позовом було закрито, то ОСОБА_1 звернулась із заявою про стягнення з ОСОБА_2 понесених нею витрат на правничу допомогу.

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, їх неявка не перешкоджає слуханню заяви по суті.

Судом встановлено, що у поданому відзиві на первинну позовну заяву, представник відповідача-позивача ОСОБА_1 , адвокат Клюцук В.П., зазначав про намір стягнення з позивача-відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2024 року провадження по справі за первинним позовом було закрито, 04.10.2024 суд отримав заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_1 , адвоката Клюцука В.П. із додаванням низки документів про стягнення з позивача-відповідача на користь відповідача-позивача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Представником відповідача-позивача ОСОБА_1 , адвокатом Клюцуком Віталієм Петровичем, надано копію договору про надання правничої допомоги від 23.04.2024 року, копію додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 23.04.2024 року, копію Акту приймання-передачі грошових коштів на суму 20 000 грн., копію Акту приймання-передачі наданих послуг.

Вказані докази є належними та допустимими щодо понесення відповідачем-позивачем витрат у сумі 20 000,00 грн на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України).

Щодо наявності чи відсутності підстав для покладення на позивача судових витрат.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч. 5 ст. 142 ЦПК України).

Слово "необґрунтований" має значення як позбавлений достатньої кількості фактів, доказів; бездоказовий; неточний; необґрунтованість суджень свідчить про нелогічність мислення.

Тобто немає обов`язковою ознакою усвідомлення необґрунтованості саме особою, яка вчиняє відповідні дії. Така ознака є об`єктивною зовнішньою ознакою дій, зокрема з точки зору так званого стороннього неупередженого спостерігача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

За змістом абз. 3 п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 № 10, у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10,11 ЦПК). При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Отже під час вирішення питання про компенсацію судових витрат після закриття провадження у справі, слід зважати й на те, що особа, до якої пред`явлено позов об`єктивно має вживати заходів для захисту своїх прав у суді. Зокрема шляхом звернення за відплатною правовою допомогою.

Від представника позивача-відповідача ОСОБА_2 , адвоката Керницької О.В. надійшла заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 2 000 грн.

В поданій заяві представник вказує, що їх розмір є необґрунтовано великим, а суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у зв`язку із пред`явленням ОСОБА_2 позову до ОСОБА_1 , остання змушена була звернутись за правовою допомогою, про що надала відповідні докази. Оскільки позивач подав заяву про закриття провадження, то суд приходить до висновку, що з нього на користь відповідача слід стягнути понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., в решті слід відмовити.

Так, суд приходить до висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн., є завищеною щодо іншої сторони спору, із врахуванням складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також дійсної необхідності понесення таких витрат.

Щодо виду судового рішення про компенсацію судових витрат.

У ч.2 ст. 255 ЦПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Порядок ухвалення судових рішень передбачено у ст. 259 ЦПК України. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

У п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України перелічені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, у тому числі і щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Можна зробити висновок, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується, зазвичай, при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду.

Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Відтак судове рішення щодо компенсації здійснених відповідачем-позивачем ОСОБА_1 судових витрат слід постановляти у виді ухвали суду.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1-5, 12, 13, 19, 76-84, 133, 137, 139, 141, 142, 258-261, 268, 353, 351-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача-позивача ОСОБА_1 , адвоката Клюцука Віталія Петровича про відшкодування витрат на правничу допомогу, - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 понесені витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи №686/10070/24 в розмірі 15 000 грн.

В решті відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30.10.2024 року.

Суддя: