Справа № 572/920/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ЯКОВЕЦЬ Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/920/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються на її користь з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачем у позовній заяві вказано, що сторони по справі перебували між собою у шлюбі з 2009 року по 2011 рік. Вказаний шлюб розірвано рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2011 року у справі №2-739/2011. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти, розмір яких визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 185 грн. щомісяця, починаючи з 12 квітня 2011 року і до повноліття дитини.

Позивач вказує, що на даний час відповідач не має жодних перешкод для матеріального забезпечення неповнолітньої дитини сторін по справі, оскільки є особою працездатного віку, крім цього, чинним законодавством зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення повноліття.

ОСОБА_3 обґрунтовує свої вимоги тим, що з моменту стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, значно збільшились витрати на її утримання, оскільки відбувлось зростання цін, а також витрат на оздоровлення, харчування, лікування дитини тощо, через що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів не забезпечує належний рівень життя дитини.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із цим позовом до суду.

Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву про здійснення розгляду справи у його відсутність, заявлені до нього позовні вимоги не визнає повністю.

Клопотання сторін про розгляд справи у їх відсутності судом задоволені.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Заслухавши думку сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає вимоги ОСОБА_3 такими, що підлягають до задоволення.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є правовідносинами з приводу задекларованого законодавством обов`язку батьків по утриманню дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Відповідно до змісту позовної заяви сторони по справі перебували між собою у шлюбі, в якому народилась дитина.

Вказані обставини встановлені судом із наданої позивачем копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2011 року, яким було розірвано шлюб, зареєстрований 12 лютого 2009 року Карпилівською сільською радою Сарненського району рівненської області, між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . За вказаним судовим рішенням ОСОБА_8 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Позивач вказує, що на даний час існує спір щодо належного утримання батьком дитини, яка народилась у вказаному вище шлюбі, неповнолітньої дитини сторін по справі.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 січня 2010 року, доводить, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час звернення позивача із цим позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Законом України від 17 травня 2017 року № 037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін до статті 182 СК України - 30 %).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із наданої позивачем суду копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2011 року встановлено, що цим рішенням з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір яких визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 185 грн. щомісяця, починаючи з 12 квітня 2011 року і до повноліття дитини.

Вказане рішення отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень, отже не містить персональних даних учасників, однак, вказані обставини відповідачем не заперечувались.

Із позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що остання просить змінити розмір стягуваних з ОСОБА_4 аліментів, посилаючись на ті обставини, що розмір аліментів, які були стягнуті з останнього на утримання неповнолітньої дитини, є меншими від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на даний час не забезпечують належний рівень життя дитини.

Копія довідки №191 від 27 лютого 2024 року, виданої Клесівською селищною радою, доводить, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із матір`ю, ОСОБА_3 , по АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При вирішенні заявленого ОСОБА_3 позову, судом враховано, що з часу стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної неповнолітньої дитини, а саме з 23 червня 2011 року, значно зріс пожитків мінімум для дитини відповідного віку та становить станом на 01 січня 2024 року для дитини від 6 до 18 років 3196 грн.

Отже, розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_10 , на даний час є значно меншими за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд вважає, що в даному випадку судом враховано, що відповідач є особою працездатного віку, останнім не надано суду жодних доказів неспроможності сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, вказаному позивачем. Крім цього, суд вважає розмір аліментів, зазначений ОСОБА_3 не надмірним та таким, що повною мірою забезпечить гармонійний розвиток та належний рівень життя дитини.

Судом також враховано відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, про що і просить у позові позивач.

З огляду на наведене, суд вважає вимоги ОСОБА_3 обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ) про зміну розміру аліментів задоволити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Виконавчий лист у виконавчому провадженню АСВП 27734721 після набрання цим рішенням законної сили відкликати з Сарненського відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: