справа № 274/1062/24
провадження № 2/0274/620/24
Рішення

Іменем України

21.11.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., відповідача, представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в спрощеному позовному порядку з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 1/ 2 вартості майна подружжя -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Янцеловський М.Ф., звернулася до Бердичівського міськрайонного суду з позовною заявою, згідно якої просить:

- визнати автомобіль марки VOLKSWAGEN TOURAN ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TOURAN ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер на час перебування в шлюбі НОМЕР_2 в сумі 159 830 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що між сторонами 26.10.1999 року укладено шлюб. Від шлюбних відносин є повнолітні діти. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2023 року шлюб розірвано.

В період перебування у шлюбі, подружжям придбано автомобіль марки VOLKSWAGEN TOURAN ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 319 660 грн, який зареєстрований за відповідачем та перебуває в його користуванні. На момент розірвання шлюбу між сторонами не досягнуто згоди про добровільний поділ вищезазначеного майна, тому позивачка просить стягнути з відповідача компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості спірного майна.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 07.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін (а.с. 29 - 30).

27.02.2024 року представник відповідача - адвокат Качковська (Зайцева) М.О. надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що відповідач визнає позовні вимоги частково, оскільки не погоджується з визначеним позивачкою розміром грошової компенсації 1/2 частини спірного автомобіля. Так при визначенні вартості ТЗ оцінювач довільно визначив вартість автомобіля, враховуючи його середню вартість та не врахував рік випуску автомобіля. Оцінка проводилась без огляду, без визначення технічних характеристик та комплектації автомобіля, тому є завищеною, на підтвердження чого надав оцінку автомобіля станом на 16.02.2024 з визначенням її дійсної ринкової вартості, яка становить 228951 грн. ( а.с. 36).

16.05.2024 року представником позивачки ОСОБА_1 на адресу суду подано клопотання про призначення експертизи ( а.с. 81-82).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 22.05.2024 року клопотання представника позивачки задоволено, призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено ( а.с.86-87).

16.10.2024 року ухвалою Бердичівського міськраойнного суду провадження у справі відновлено ( а.с. 114).

21.10.2024 року представник позивачки ОСОБА_1 на адресу суду спрямував заяву про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN TOURAN ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер на час перебування в шлюбі НОМЕР_2 в сумі 139 810 грн.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав зменшені позовні вимоги, просить стягнути на користь позивачки грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля в сумі 139 810, 32 грн., згідно висновку експерта та понесені витрати по справі.

Відповідач, представник відповідача не заперечили проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 26.10.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 15).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 16-18).

В період перебування у шлюбі, подружжям придбано автомобіль VOLKSWAGEN TOURAN ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата державної реєстрації: 01.04.2022. Автомобіль зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.19).

Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_5 №14/11--1 від 14.11.2023 середньо-ринкова вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 319660 грн. Оцінка проведене методом порівняльного підходу без визначення пробігу, без огляду транспортного засобу та визначення його технічного стану (а.с. 20-25).

Згідно Звіту №08/02 оцінювача ПП ОСОБА_6 про визначення ринкової вартості автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ринкова вартість автомобіля станом на 16.02.2024 становить 228951 грн. Автомобіль зареєстровано за ОСОБА_7 . Оцінка проведена порівняльним методом (а.с. 38-55).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 07.10.2024 року № 541/24-25 ринкова ( дійсна) вартість досліджуваного автомобіля марки VOLKSWAGEN TOURAN, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на жовтень 2024 року складала 279620,64 грн. ( а.с 102-112).

Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального прававизначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.

Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносини, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Такий підхід відповідає закріпленим у статті 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування.

У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому, залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18).

Таким чином, заявлений позивачкою спосіб захисту прав пов`язаний зі стягненням в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, який був відчужений одним із подружжя після припинення спільного проживання та без відома та згоди іншого подружжя, є законним та ефективним способом захисту порушених прав у судовому порядку.

Можливість задоволення судового захисту пов`язаний зі стягненням в порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, який був відчужений одним із подружжя після припинення спільного проживання та без відома та згоди іншого подружжя, не пов`язана з необхідністю одночасної заяви вимоги про визнання права власності на автомобіль.

Конструкція статті 60 СК України передбачає застосування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

За приписами 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одночасно, частина друга статті встановлює, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Присуджуючи позивачці грошову компенсацію замість її частки на вказаний автомобіль, суд виходить із того, що автомобіль VOLKSWAGEN TOURAN, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , набутий сторонами за час шлюбу, проте відповідач після припинення шлюбних відносин відчужив його іншій особі без згоди позивачки, приходить до висновку щодо наявності права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. З урахуванням положень ч.1ст. 69 СК України, частки сторін у зазначеному майні є рівними.

Доказів того, що позивачка надала згоду, підписувала або отримала грошові кошти від продажу автомобіля відповідач не надав.

Судом встановлена ринкова вартість спірного транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за висновком експерта за № 541/24-25 станом на жовтень 2024 становить 279620,64 грн.

Експерт Юрій Окоча надав висновок на виконання вимог ч 5 ст 106 ЦПК України, попереджений про кримінальну відповідальність. Висновок наданий з проведенням огляду транспортного засобу.

Враховуючи вище наведене, керуючись чинними положеннями процесуального законодавства, з метою встановлення балансу та ефективного захисту прав та інтересів сторін, в контексті встановлених обставин справи; позивачці належить компенсація за відчужений автомобіль в розмірі 139 810,32 грн., що дорівнює 1/2 частці автомобіля, тому враховуючи вище наведене суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

За ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При розподілі судових витрат суд бере до уваги витрати на проведення експертної оцінки, оскільки судом взято до уваги висновок за результатами проведення цієї оцінки наданої відповідачем.

Згідно платіжної інструкції від 25.01.2024 року позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та 9466,00 грн. за проведення експертизи, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 70383057 від 14.08.2024 року, тому відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст. 2-13,76-81,89,133,137, 141, 258,263-265,354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 1/ 2 вартості майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію вартості 1/2 частки відчуженого автомобіля VOLKSWAGEN TOURAN, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 139 810,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень та витрати за проведення експертизи в сумі 9466,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2024 року

Суддя Т.М. Вдовиченко