Провадження № 2/946/1627/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(спрощене провадження)

22 жовтня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Богдан А.А.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

І. Суть позовної заяви

1.1. 25.12.2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 25.12.2023 року до закінчення ним навчання або не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільний син сторін ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі в Приморському університеті у Слупську (Республіка Польща), з 01.10.2023 року, за напрямком підготовки «Інформатика» (інженерні науки), у зв`язку з чим на період навчання потребує матеріальної допомоги. Усі витрати на утримання (одяг, взуття, їжа, комунальні послуги, канцелярія, дозвілля, розвиток, додаткові заняття, проїзд) позивачка несе самостійно. Позивачка не може самостійно забезпечити належне утримання та фінансове забезпечення сина, у зв`язку з цим, вимушена звернутися до суду.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 25.12.2023 року, справа №946/10038/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І.

2.2. 27.12.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.37).

2.3. Позивачка, а також третя особа, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надіславши відеозапис пояснень щодо предмету та підстав позову.

2.4. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні на підставі викладених доводів. Додатково зазначила, що до повноліття сина з відповідача щомісячно стягувались аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки від заробітку. На теперішній час ОСОБА_5 навчається у вищому навчальному закладі на контрактній основі, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги. Наразі позивачка разом із сином проживають у Польщі. У зв`язку з навчанням ОСОБА_5 проживає у гуртожитку, вартість за проживання в якому становить близько 5 000 гривень щомісячно. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Просила долучений до справи судовий наказ Ізмаїльського міськрайонного суду від 12.08.2024 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина від іншого шлюбу, вважати неналежним доказом, оскільки відповідач в порушення цивільного процесуального законодавства не надіслав їм копію.

2.5. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що наразі сплачує аліменти за судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2024 року на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), а тому не може віддавати половину доходу на аліменти. На запитання суду не зміг зазначити конкретну суму, яка на його думку була б прийнятною. Підстави позову не заперечує.

ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження

3.1. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 19 (а.с.21).

3.2. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №2-3038/11 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано (а.с.21-22).

3.3. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі №2-2553/11 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивачкина утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 29.03.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.23-24).

3.4. Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду від 12.08.2024 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.129).

3.5. На даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у вищому навчальному закладі Приморський університет у Слупську (Республіка Польща), з 01.10.2023 року, за напрямком підготовки «Інформатика» (інженерні науки).

3.6. У судовому засіданні відповідач не спростовував ту обставину, що син ОСОБА_5 навчається на контрактній основі, стипендію не отримує, щомісячна плата за гуртожиток становить близько 5 000 гривень.

3.7. Відповідач працює в ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт». Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела суми нарахованого доходу від 15.07.2024 року сума доходу ОСОБА_2 за 2023 рік становить 1 313 571, 88 гривень, за два квартали 2024 року 191 146, 09 гривень (а.с.116-118).

ІV. Релевантні джерела права та акти їх застосування

4.1. Стаття 198 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть матеріальну допомогу надавати.

4.2. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

4.3. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

4.4. За змістом ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

4.5. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

4.6. Статтею 430 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

V. Оцінка та висновки суду

5.1. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 25.12.2023 року до закінчення ним навчання або не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

5.2. Доводи представника позивачки про те, що долучений до справи судовий наказ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2024 року щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неналежним доказом, суд до уваги не приймає, оскільки вказаний документ був завантажений до системи «Електронний суд» більше ніж за місяць до наступного судового засідання, а отже право сторони на завчасне ознайомлення з наданими доказами та надання права на відповідь не було порушено.

5.3. Також суд вважає за необхідне зазначити, що формалізм у процесі є позитивним і необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5.4. В свою чергу, суд також не приймає до уваги доводи відповідача про те, що стягнення аліментів на малолітню дитину у розмірі 1/4 частки його заробітку є підставою для визначення аліментів на повнолітнього сина, який потребує допомоги у зв`язку із навчанням, у меншому розмірі. На думку суду, розмір доходу відповідача свідчить про наявність можливості надавати таку допомогу.

VІ. Розподіл судових витрат

6.1. Частини перша, третя статті 133 ЦПК України визначають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

6.2. Вирішуючи питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 гривень, суд виходить з такого.

6.3. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

6.4. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (надалі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

6.5. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

6.6. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

6.7. Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6.8. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою вказаної статті визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

6.9. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6.10. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс-19).

6.11. Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2023 року ОСОБА_3 сплачено по квитанції № платежу: 4 000 гривень.

6.12. Відтак, враховуючи, що заявлені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу є неспіввісними із складністю справи, а також приймаючи до уваги, що стягнення таких витрат становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд приходить до висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 гривень.

6.13. Також, згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.11-13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ), про стягнення аліментів, - задовольнити.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 15.12.2023 року до закінчення ним навчання або не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

4. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

5. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.І.Бальжик