ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4830/23 Номер провадження 22-ц/814/2705/24Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Панченка О.О., Пікуля В.П., за участі секретаря Буйнової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Приватної агрофірми «Агроінвест», ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватної агрофірми «Агроінвест», треті особи - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_2 30.05.2023 звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 8699, 95 грн., а також вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 05.05.2021 близько 13.00 години в м. Полтава по вул. Грушевського,4 водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Renault Logan (Рено Логан) д.н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньо-транспортну обстановку та розпочав рух заднім ходом від місця паркування свого автомобіля у зв`язку з чим не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BMW320D, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача, який в цей час зупинився на смузі руху, у зв`язку із затором автомобілів, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Вказував, що свою вину у скоєній ДТП ОСОБА_3 визнав повністю, у зв`язку з чим сторонами було складено повідомлення про ДТП (Європротокол).

Таким чином, вважає, що вина ОСОБА_3 доводиться копією європротоколу від 05.05.2021, в якому зафіксований факт визнання ним своєї вини у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «ARX» згідно полісу ОСЦПВ №ЕР від 18 листопада 2020 року.

Зазначав, що він своєчасно звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «Саламандра» та отримав страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 11500,05 грн. Дана сума відшкодування була визначена страховою компанією відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження. Відповідно до даного висновку були визначені такі суми: вартість матеріального збитку завданого власнику майна: 11500,05 грн. Встановлена франшиза 0 грн. При цьому, для відновлення автомобіля, здійснено ремонт на загальну суму: 20200,00 грн, що підтверджується укладеним договором, актом виконаних робіт, рахунком та товарним чеком.

Таким чином, залишилася не відшкодованою сума збитків, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 8699,95 грн. (20200,00 грн. (вартість здійсненого ремонту) 11500,05 грн. (сума відшкодована страховою компанією) = 8 699,95 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача.

В ході розгляду справи було встановлено, що власником транспортного засобу Renault Logan (Рено Логан) д.н.з НОМЕР_1 є ПА « Агроінвест».

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2024 року позов до приватної агрофірми «Агроінвест», треті особи приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволено повністю.

Стягнуто з приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 8 699 (вісім тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Стягнуто з приватної агрофірми «Агроінвест» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. а, всього 5 073, 60 грн.

Не погодившись з рішенням суду, представник ПА «Агроінвест» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову слід відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір завданих збитків не підтверджений належними та допустимим доказами. Окрім того вказує, що позивач не звертався до страхової компанії винуватця ДТП АТ «СК «РКС» і заявою про виплату страхового відшкодування, а тому районний суд дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

Також вказує, що будь-яких доказів про те, що позивач або його страхова компанія ПрАТ «СК «Саламандра», яка виплатила страхове відшкодування, зверталася до АТ «СК «АРКС» з вимогою про виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з ПАТ «Агроінвест» позивачем не надано.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Районним судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 05.05.2021 близько 13.00 години в м. Полтава по вул.. Грушевського,4 водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем RenaultLogan (Рено Логан) д.н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньо-транспортну обстановку та розпочав рух заднім ходом від місця паркування свого автомобіля у зв`язку з чим не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BMW320D, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача, який в цей час зупинився на смузі руху, у зв`язку із затором автомобілів, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Свою вину у скоєній дорожньо-транспортній пригоді (ДТП) ОСОБА_3 визнав повністю, що слідує із копії повідомлення про ДТП (Європротокол) (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки BMW 320D, державний номерний знак НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с.10). Даний автомобіль був застрахований в ПрАТ «СК «Саламандра» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202930738 від 24.02.2021 (а.с.13-15).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить приватній агрофірмі «Агроінвест» (а.с.56), який був застрахований в ПрАТ«СК «АRX» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР203344192 від 18.11.2020 (а.с.59).

Відповідно до копії витягу з наказу №81-К від 14.08.2008 ОСОБА_3 працює на посаді помічника директора ПА «Агроінвест» з 14.08.2008 (а.с.58). Автомобіль Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 належить відповідачу ПА «Агроінвест» та на час ДТП використовувався ОСОБА_3 .

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» та отримав страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в розмірі 11500,05 грн. (а.с.20)

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW 320D, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 20 200 грн., що підтверджується копіями : договору про надання послуг з технічного обслуговування, ремонту та переобладнанню автомобілів від 02.11.2021 укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; акту №2 прийняття-передачі виконання робіт по технічному обслуговуванню (ремонту) автомобіля від 19.11.2021; рахунку №2 від 19.11.2021; товарного чеку №4 від 19 листопада 2021 року (а.с.23-27).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновок районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина третя статті 16 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, із матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить приватній агрофірмі «Агроінвест» (а.с.56), та застрахований в ПрАТ «СК «АRX» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР203344192 від 18.11.2020 (а.с.59).

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_2 звертався до ПрАТ «СК «АRX» за виплатою страхового відшкодування, як і не містить доказів, що позивач або його страхова компанія ПрАТ « СК « Саламандра», яка виплатила страхове відшкодування, зверталася до АТ «СК «АРКС» з вимогою про виплату страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з ПАТ «Агроінвест».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

У постанові ВП ВС від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 провадження 14-95 цс20 викладено висновок, що у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV). Відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. 86. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Враховуючи те, що позивач не звертався до СК «АРКС» з виплатою страхового відшкодування, районний суд дійшов передчасного висновку про те, що відповідач має сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення районного суду ухвалено без додержання норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати із постановленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст.141,367, ч. 1 ст.369, п. 1 ч.1 ст.374, ст. ст.381,382,384,389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватної агрофірми «Агроінвест», ОСОБА_1 задовольнити.

РішенняОктябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватної агрофірми «Агроінвест», треті особи - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30 липня 2024 року.

Головуючий суддя : ______________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ О.О. Панченко ______________В.П. Пікуль