Справа № 489/3690/24
Номер провадження 2/489/1620/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про зміну способу стягнення аліментів

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2018 у справі №489/5496/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто кошти (аліменти) на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з введенням воєнного стану на території України з 24.02.2022 року, зростанням рівня інфляції в країні, враховуючи той факт, що потреби дитини з 2018 року значно зросли, а рівень доходу матері, з якою проживає дитина - ні, в той час, як матеріальне забезпечення батька дитини значно покращилось, оскільки останній є військовослужбовцем та отримує заробітну плату, яка дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини на належному рівні, в той час як присуджений судом до стягнення розмір аліментів становить 1598,00 грн. При цьому, враховуючи відсутність у відповідача інших дітей та перебування на його утриманні інших осіб, позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати більший розмір аліментів, який би сприяв гармонійному розвитку та утриманню на належному рівні його дочки. Тому, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , встановлений судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2018 у справі №489/5496/18, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до розміру 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову.

Ухвалою від 24.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з копією судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2018 (справа №489/5496/18, провадження №2-н/489/991/18) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з ОСОБА_2 на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 176,20 грн.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані у статті 192 СК України обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зміну розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006) вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Тому, враховуючи наведені обставини, при вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, що визначений рішенням суду з твердої грошової суми в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на частку від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частин з усіх видів доходу, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Крім цього, враховуючи норми ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 192 СК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , визначений судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.09.2018 (справа №489/5496/18, провадження №2-н/489/991/18) з твердої грошової суми в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку від заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок), від сплати якого позивач при зверненні до суду був звільнений.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.07.2024.

Суддя В. В. Кокорєв