Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2993/24

Номер провадження: 2/511/756/24

27 листопада 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

помічника судді Волкової А.І. яка здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

У 01.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 499589 від 02.02.2021 року в розмірі 22 814,51 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обгрунтування позову посилалися на наступне.

02.02.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_3 було укладено договір про надання фінансових послуг № 499589 від 02.02.2021 року. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_4

30.06.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 499589 від 02.02.2021 року, що уклали ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та боржником є ОСОБА_4 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 499589 від 02.02.2021 року, що укладений між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_4 .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договором № 499589 від 02.02.2021р.

Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені.

Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоґи за кредитним договором № 499589 до ОСОБА_4 в сумі 22814,51 грн , з яких: 12500,00 грн. - сума заборгованості за кредитом (за тілом кредиту); 10091,91 грн. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення вимоги; інфляційні збитки -200,00грн та нараховані 3 % річних 22,60 грн .

Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача ОСОБА_2 .

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 08.08.2024 року відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання. (а.с. 42)

Позиції сторін у судовому засіданні.

Позивач ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" позов підтримали та посили його задовольнити, про що надали відповідну письмову заяву. Також просили розгляд справи провести без участі їх представника, крім цього не заперечували проти винесення у справі заочного рішення у випадку неявки відповідача в судове засідання.

Відповідач ОСОБА_1 ) в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву , відповідно до якої просила розглянути справу без її участі. Факт отримання коштів по кредиту не заперечувала. Також надала копію паспорту , відповідно до якого наразв змінила прізвище зі " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ."

В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

02.02.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_3 було укладено договір про надання фінансових послуг № 499589 від 02.02.2021 року. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_4

30.06.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 499589 від 02.02.2021 року, що уклали ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та боржником є ОСОБА_4 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 499589 від 02.02.2021 року, що укладений між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ОСОБА_4 .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договором № 499589 від 02.02.2021р.

Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені.

Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоґи за кредитним договором № 499589 до ОСОБА_4 в сумі 22 814,51 грн , з яких: 12500,00 грн. - сума заборгованості за кредитом (за тілом кредиту); 10091,91 грн. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення вимоги; інфляційні збитки -200,00грн та нараховані 3 % річних 22,60 грн .

Відповідно до паспорту № НОМЕР_1 виданого 11.01.2022 року , орган що видав 5141 вбачається , що відповідач змінила прізвище на " ОСОБА_6 "

Нормативно правове обгрунтування та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України').

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Мотиви та висновки суду.

Суд, ознайомившись за матеріалами справи, дослідивши надані суду письмові докази , прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивач довів обгрунтованість заявлених позовних вимог, надавши належні докази в підтвердженні заборгованості, якими є кредитні договора, розрахунки заборгованості та докази отримання відповідачем кредитів.

Також позивач довів, що в установлений законом спосіб на підставі належним чином укладених договорів факторингу набув право вимоги до відповідача.

Відповідач в свою чергу доводи позивача не спростував, а тому позов до нього підлягає задоволенню.

Щодо стягнення процесуальних витрат по справі.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 3028 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 3028 гривень.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00грн , суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги №07-06/2024 від 07.06.2024 року, укалдений між позивачем та АО «Лігал-Ассістанс», платіжну інструкцію № від 15.03.2024 року про сплату наданих послуг на правову допомогу в розмірі 68 000,00 грн на користь АО «Лігал-Ассістанс»(а.с.30-32) , заявка про надання юридичної допомоги №498, за якою АО «Лігал-Ассістанс» надало юридичні послуги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості із рУССУ м.м. в сумі 9000грн ( надання консультації та складання позовної заяви) .

Між тим з урахуванням вимог законодавства, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірір 9000 гривень.

На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність "Коллект центр" про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (код , вул. Мечнікова,3, офіс 306, м.Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 499589 від 02.02.2021 року у розмірі 22 814,51 грн .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (, вул. Мечнікова,3, офіс 306, м. Київ, 01133) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (, вул. Мечнікова,3, офіс 306, м. Київ, 01133) витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя А. І. Панчук