Справа № 192/2254/24
Провадження № 2/192/695/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Щербини Н. О.,
за участю секретаря судового засідання - Короти Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації),
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації)в розмірі 25 643 гривні 01 копійка.
На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 травня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №AM.165686, згідно умов якого страхування позивач взяв на себе зобов?язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу - «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 .
02 серпня 2021 року у м. Дніпро відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Porsche», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №932/6701/21 від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі Договору добровільного страхування був застрахований у позивача.
04 серпня 2021 року ОСОБА_2 , як власник транспортного засобу «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО № AM.165686 та позивач на підставі Страхового акту №7751/1, враховуючи Рахунок-Фактуру №A1390 від 26 серпня 2021 року, здійснив нарахування страхового відшкодування у загальному розмірі 155 643 гривні 01 копійка, з яких: 27 014 гривень 75 копійок - зарахування неоплаченої премії до Договору; 128 628 гривень 26 копійок - виплата страхового відшкодування.
Під час дослідження страхового випадку стало відомо, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Porsche», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № НОМЕР_3 у Акціонерному товаристві «СК «Інго».
Позивач звернувся до Акціонерного товариства «СК «Інго» із вимогою в порядку суброгації, на підставі якої було здійснено виплату у розмірі 130 000 гривень 00 копійок.
Тому станом на 13 серпня 2024 року сума, яка підлягає відшкодуванню, становить 25 643 гривні 01 копійка.
Представник позивача надав суду клопотання, згідно якого просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 47).
Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.46), в судове засідання не з`явився, відзив на позов суду не надав.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною.
Ухвалою від 28 листопада 2024 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини п`ята та шоста статті 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що згідно постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №932/6701/21 від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, що 02 серпня 2021 року водій ОСОБА_1 , рухаючись по перехрестю пр. Д. Яворницького та вул. Воскресенська в м. Дніпро, керуючи автомобілем «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись другорядною дорогою не надав переваги в русі автомобілю «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався головною дорогою, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої автомобілі отримали механічні ушкодження (а.с.16-17).
Таким чином постановою суду було встановлено вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП 02 серпня 2021 року.
Також судом встановлено, що власник транспортного засобу «Renault», номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 звернувся 04 серпня 2021 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто КАСКО № AM.165686 (а.с.101-12).
Згідно Страхового акту №7751/1 (а.с.18) та Рахунку-Фактури №A1390 від 26 серпня 2021 року (а.с.22-24), позивач здійснив нарахування власнику транспортного засобу «Renault», номерний знак НОМЕР_1 , страхового відшкодування у загальному розмірі 155 643 гривні 01 копійка, з яких: 27 014 гривень 75 копійок зарахування неоплаченої премії до Договору; 128 628 гривень 26 копійок виплата страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 00063666 від 12 жовтня 2021 року (а.с.19).
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «Porsche Cayenne», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № НОМЕР_3 у Акціонерному товаристві «СК «Інго» (а.с.25).
Тому станом на 13 серпня 2024 року сума, яка підлягає відшкодуванню, становить 25 643 гривні 01 копійка, яка розраховується наступним чином: 155 643 гривні 01 копійка - 130 000 гривень 00 копійок = 25 643 гривні 01 копійка.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.
Отже, ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку ст. 993 ЦК країни та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.
Частиною 1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст. 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст. 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Також дана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18.
Відтак, за змістом ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» непокрита частина фактичних витрат страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, підлягає стягненню з особи, з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода.
Оскільки судом встановлено, що винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди постановою суду визнано саме відповідача ОСОБА_1 , то вказане свідчить про те, що до позивача переходить право вимоги в порядку суброгації на відшкодування різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди - 155 643 гривні 01 копійка і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)- 130 000 гривень 00 копійок в розмірі 25 643 гривні 01 копійки, яка в добровільному порядку на претензію позивача від 27 березня 2023 року (а.с.29) відшкодована не була.
Тому, оцінюючи всі докази по справі суд вважає, що позовні вимоги є законними і підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача в порядку суброгації підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 28 листопада 2024 року.

Суддя Н. О. Щербина