Справа № 689/1578/24
РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2024 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчик О.М.

за участю:

секретаря судового засідання Фурман Н.Л.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду селища Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації витрат на поховання спадкодавця,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний брат та чоловік відповідачки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він здійснив поховання брата, але спадкоємцями після його смерті є його мати та дружина брата, відповідачка у справі, ОСОБА_1 . Мати, як спадкоємець після смерті сина, компенсувала йому витрати, що були пов`язані із ритуальними послугами, такі як хліб та хлібобулочні вироби, транспортні витрати, копання ями для захоронення та інші дрібні витрати. Інші витрати на поховання ОСОБА_4 становлять 34742,66 грн. 15.06.2024 року він надіслав вимогу до дружини свого покійного брата про відшкодування нею витрат, що пов`язані із поховання її чоловіка та надав їй строк для здійснення виплати, але до цього часу вказаної компенсації за поховання її чоловіка, вона йому не виплатила. Тому він звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказує, що не може прибути до суду, оскільки перебуває на військовій службі, розгляд справи просить проводити без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та показала, що перед смертю вона здійснювала догляд за чоловіком у лікарні. 29.12.2023 позивач ОСОБА_5 прийшов до неї, забрав телефон і документи її чоловіка, у зв`язку з чим вона не могла його похоронити. Крім того, позивач зняв через телефон заробітну плату її чоловіка у сумі близько 27-29 тис. грн., продав його автомобіль, а також за життя не віддав борг її чоловікові у сумі 1400 доларів США.

Крім того, позивач не звертався до неї з питань розподілу витрат на поховання.

Представник відповідача також не визнала позоа, подала письмові пояснення у яких зазначила, що документи, додані до позовної заяви, не містять основних реквізитів, таких як найменування суб`єкта господарювання, дата та час формування. Крім того, спадкоємцями померлого є дві особи - дружина померлого та його мати, однак позовні вимоги про стягнення витрат на поховання звернуті лише до дружини, при цьому не зазначено переліку витрат та суму витрат, які понесені матір`ю. Не надано жодного підтвердження ні понесення будь-яких витрат, ні їх відшкодування.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи в межах наданих доказів, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2024 та довідки про причини смерті від 06.01.2024.

Після його смерті з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Стожик Н.В. звернулись: ОСОБА_6 (мати) та ОСОБА_1 (дружина), що підтверджується даними спадкової справи №3/2024 від 17.01.2024.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду копії таких документів: паспорта ОСОБА_3 (а.с.7); довідки про причину смерті ОСОБА_4 від 06.01.2024 року (а.с.8); лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_4 № 7697 від 06.01.2024 року (а.с.8 на звороті); свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 08.01.2024 року (а.с.9); Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 08.01.2024 року (а.с.10); Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2019 року (а.с.11); Витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.12); вимогу ОСОБА_3 до ОСОБА_1 від 15.06.2024 року (а.с.13); довідки Ярмолинецької селищної ради №17 від 11.01.2024 року про те, що ОСОБА_3 дійсно похоронив свого брата ОСОБА_4 за власний рахунок (а.с.13 на звороті); товарний чек на суму 315 (а.с.14); товарного чеку від 11.02.2024 року на суму 4 800 (а.с.14); товарного чеку від 08.01.2024 року на суму 9 800 (а.с.14 на звороті); товарного чеку від 09.01.2024 року на суму 2 300 (а.с.14 на звороті); накладної № РН1- від 08.01.2024 року на суму 4 829,66 грн. (а.с.15); товаро-транспортної накладної серії ТТН № 7520 від 09.01.2024 року на відпуск хлібобулочних виробів (а.с.15 на звороті); видаткової накладної №87 від 08.01.2024 року на суму 7440 грн. (а.с.16).

Відповідно до вимог ч.ч.2,4,5,6 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Вищезазначені копії документів, які подані позивачем на підтвердження позову, не засвідчені відповідно до вимог ст.95 ЦПК України, отже не відповідають вимогам щодо письмових доказів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016, фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити: найменування суб`єкта господарювання, дату та час проведення розрахункової операції тощо.

Однак, як вбачається з копій товарних чеків на суми 9800 грн., 2300 грн. та 400 грн., у них не зазначено особу, що їх видала (а.с.14).

Копія товарного чеку на суму 315 (а.с.14), крім вищезазначеного, також не містить дати його видачі та з його тексту чітко незрозуміло, які товари були продані.

Копія накладної №РН1- від 08.01.2024 року на суму 4829, 66 також не містить реквізитів особи, яка її видала (а.с.15).

Копія документа на суму 2360 є неналежної якості та незрозумілого змісту (а.с.15).

Щодо копії товарно-транспортної накладної від 09.01.2024 року, яка видана ТОВ ХмельницькХліб на суму 2898 грн., то замовником і одержувачем у ній зазначено ОСОБА_7 , при цьому позивач у позовній заяві вказує, що його мати компенсувала йому частину витрат на поховання, у тому числі, таких як на хліб та хлібобулочні вироби, при цьому матір`ю позивача є не ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 (а.с.15 на звороті, а.с.27).

Також позивачем надано копію видаткової накладної №87, виданої ФОП ОСОБА_8 08.01.2024 року на суму 7440 грн. (а.к.п.16) за такі товари: домовина, покривало під покійного, рушник на хрест, рушник під хліб.

Щодо зазначеної копії видаткової накладної №87 від 08.01.2024, то суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_9 , яка допитана за клопотанням позивача, про те, що частину витрат на поховання ОСОБА_4 (близько 14 тис. грн.), взяла на себе ОТГ, а саме, перерахувала зазначені кошти підприємцю, який надає ритуальні послуги, зокрема, за труну, транспортні послуги, лампадки, рушники, хрестик.

Також свідок ОСОБА_9 суду показала, що вони з чоловіком, який є позивачем, взяли відповідальність за поховання ОСОБА_4 на себе, а тепер бажають отримати відшкодування від спадкоємців. Точну суму понесених ними витрат на поховання свідок назвати не змогла, вказала, що участь у витратах брала також свекруха, зокрема, оплатила копання ями, однак, суми, яка компенсована свекрухою, вона не знає.

Крім самих ритуальних послуг, вони 08.01.2024 організовували також вечерю, а в день похорону 09.01.2024, на 9-й та на 40-й день обіди. У день похорону на кладовищі роздавали людям пакунки з солодощами.

Свідок ОСОБА_9 також показала, що чоловік звернувся до військової частини із заявою для отримання допомоги на поховання брата ОСОБА_4 , однак, на даний час відповіді не отримано.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Відповідно до 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу", під похованням померлого слід розуміти - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Тобто, до поховання відносяться комплекс заходів та обрядових дій, включаючи і облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Намогильні споруди - пам`ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам`ять про померлих; предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші); ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.

Зокрема, згідно з «Необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг» затвердженим Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193, до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.

Зі змісту вищенаведеної норми слідує, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями і поминальні обіди та вечері не входить до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця.

З наведеного слідує, що до комплексу заходів і обрядових дій з облаштування та утримання місця поховання відповідно до загальновідомих звичаїв і традицій, що не суперечать законодавству, не відноситься влаштування поминальних обідів, вечер, оскільки останні хоча і є загальновідомими звичаями і традиціями, проте згідно із законодавством не входять до облаштування і утримання місця поховання.

При цьому, копії товарних чеків на суми 4800 грн., 2300 грн. та 9800 грн. стосуються саме замовлення обідів та вечері.

Крім того, позивач у позовній заяві, вказавши ціну позову 34 742 грн. 66 коп., не конкретизував які саме товари та послуги придбані позивачем у зв`язку з похованням брата ОСОБА_4 на зазначену суму. Також позивач не вказує яка загальна сума коштів витрачена на поховання брата та яку із загальної суми коштів компенсувала інша спадкоємиця мати позивача ОСОБА_6 .

Зазначені обставини не вдалося з`ясувати і під час допиту свідка дружини позивача ОСОБА_9 .

Як вбачається зі спадкової справи №3/2024 від 17.01.2024, спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є мати ОСОБА_6 та дружина ОСОБА_1 .

Однак, позивач у позові зазначив відповідачкою лише одну спадкоємицю ОСОБА_1 , тоді як іншу спадкоємицю ОСОБА_6 не залучив до участі у справі. У судовому засіданні позивач участі не брав, просив розгляд справи здійснювати без його участі, а відповідно до вимог ст.51 ЦПК України співвідповідач може бути залучений судом за клопотанням позивача.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин, зазначених у позові, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,10,12,76-82,89,141,263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації витрат на поховання спадкодавця, - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчик О.М.