Провадження № 2/554/739/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Бугрія В.М., за участю секретаря Янушкевіч К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просить: стягнути солідарно з відповідачів на її користь заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири з урахуванням вартості ремонтно відновлювальних робіт в розмірі 58144,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на її користь компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача, яка діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 , компенсацію за заподіяну їм моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача, яка діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 , витрати, пов`язані з лікуванням, в розмірі 6263,94 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на її користь судові витрати, з урахуванням витрат на проведення експертизи.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_5 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 (далі квартира), в якій вона проживала разом з позивачем та правнуком ОСОБА_2 05.09.2015 року. Квартиру було залито водою з вини відповідачів, які користуються та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 , та розташована поверхом вище над квартирою позивача. В результаті затоплення коридор, кухня, зал були залиті водою, внаслідок чого двічі викликалась аварійна служба КП «Харківводоканал» через Харківську міську диспетчерську службу. 06.09.2015 року відповідачами також було затоплено квартиру позивача, в результаті чого було залито спальню, коридор та сталося замикання, після чого вимкнулось світло в ванній кімнаті, в туалеті та коридорах. Позивачем було викликано аварійну службу КП «Харківводоканал» для ліквідації затоплення. Після цього, ще до вечора 07.09.2015 року, вода текла зі стель та стін квартири. Таким чином, квартира була повністю затоплена, частково було пошкоджено проводку. У зв`язку з тим, що квартира позивача була залита водою, а відповідачі не мешкають в своїй квартирі та зв`язок з ними відсутній, позивач 07.09.2015 року звернувся до дільниці № 32 КП «Жилкомсервіс» з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири позивача з вини відповідачів, оскільки залиття квартири відбулось з квартири, яка знаходилась поверхом вище, тобто з квартири АДРЕСА_2 . 08.09.2015 року комісією в складі майстра КП «Жилкомсервіс» та майстра КП «Харківводоканал» був складений акт про залиття квартири позивача та зафіксовано факт залиття квартири з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . Відповідачі були повідомлені КП «Жилкомсервіс» про залиття квартири позивача, проте з позивачем не зв`язались. Крім того, позивачу внаслідок залиття квартири в результаті винних та неправомірних дій відповідачів було завдано моральну шкоду. В квартирі проживає неповнолітній син позивача ОСОБА_2 , який відповідно до виписки із медичних карток більше 2 років хворіє бронхіальною астмою та має органічну патологію ЦНС. Після затоплення квартири ОСОБА_2 потрапив до лікарні на стаціонар. У зв`язку з тим, що після залиття квартири присутня сирість, син позивача постійно хворіє. Таким чином, позивач постійно купляє ліки для лікування сина. Також позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні права власності, зокрема внаслідок пошкодження квартири водою. Хвилювання та думки про те, як позивачу відновити квартиру, тримають її у постійній нервовій та психологічній напрузі. Залиття квартири створило для позивача дискомфорт та нервове напруження, оскільки позивач постійно відчуває в квартирі сирість, вологість та запах плісені. Квартира, яка була затоплена з вини відповідачів, є єдиним житлом позивача, де проживає не лише вона, але й вся її родина, які не можуть вільно користуватись цим майном, відчуваючи та спостерігаючи за тим, яка була квартира до затоплення та після цього, що створює дискомфорт та порушує спокій позивача та членів її родини, погіршує настрій. Вказані вище обставини спричинили ряд негативних наслідків, моральні втрати та страждання для позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2017 року, позивач прийняла у спадок майно, яке належало ОСОБА_5 , а саме квартиру.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.02.2000 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , квартира на праві власності належала ОСОБА_5 .

За адресою квартири згідно довідки № 2241 від 11.09.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», проживають та зареєстровані: ОСОБА_5 (з 06.02.1985 року), позивач ОСОБА_1 (з 22.05.2005 року) та ОСОБА_2 ( з 09.06.2009 року).

Як вбачається з повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07.04.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за №1039, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно відмітки в графі «Сімейний стан» в паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 09.10.2012 року Московським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області, ОСОБА_1 11.08.2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 22.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.01.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.Л., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онука ОСОБА_1 , батько якої ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири, спадкова справа № 32/2016, зареєстровано в реєстрі за №26.

Згідно акту від 08.09.2015 року, складеного майстром КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_9 та майстром КП «Харківводоканал» ОСОБА_10 , комісія в складі зазначених осіб провела огляд стану квартири АДРЕСА_1 , після залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 цього будинку. Під час обстеження квартири АДРЕСА_4 встановлено, що залиття даної квартири відбулось 05.09.2015 року з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 з відкритого каналізаційного патрубка на кухні під час засмічення каналізаційного стояка (мийку на кухні було знято під час ремонту сантехобладнання, в квартирі проводиться ремонт). На момент залиття жильців квартири АДРЕСА_3 не було. В квартирі АДРЕСА_4 наявні сухі сліди залиття в залі на стінах (шпалери) та стелі (альфрейні роботи) загальною площею 10 кв.м. В коридорі відклеїлись шпалери на стіні на площі 3,5 кв.м., на стелі наявні сухі сліди залиття площею 2 кв.м. В кухні та спальні наявні сухі сліди залиття на стінах та стелі загальною площею 6 кв.м. Відсутнє верхнє освітлення в ванній кімнаті, санвузлі та коридорі. Працівниками КП «Харківводоканал» каналізаційний трубопровід був прочищений 07.09.2015 року.

Згідно висновків вищевказаного акту, залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вище розташованих квартир.

Як вбачається з довідки № 242012/0705 від 08.02.2017 року, виданої КП «Жилкомсервіс», за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані: ОСОБА_3 , 1958 року народження, ОСОБА_4 , 1984 року народження та ОСОБА_4 , 1994 року народження.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 347 від 04.02.2015 року, наданої КЗОЗ «Харківська міська клінічна дитяча лікарня № 16», ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному лікуванні в зазначеному медичному закладі в період з 26.01.2015 року по 04.02.2015 року з діагнозом « Бронхіальна астма».

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8250 неврологічного відділення, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня», вбачається, що ОСОБА_2 в період з 17.08.2015 року по 25.08.2015 року перебував на стаціонарному лікарні в якому у зазначеному медичному закладі з діагнозом «Гіперкінетичний синдром внаслідок ранньої органічної патології ЦНС». Зазначений діагноз також підтверджується консультативним висновком спеціаліста № 84 КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня».

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 14.09.2015 року, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня», ОСОБА_2 перебував на лікуванні 12.09.2015 року в зазначеному медичному закладі з діагнозом «ОРК круп».

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 10926 неврологічного відділення, виданої КЗОЗ « Обласна дитяча клінічна лікарня», ОСОБА_2 в період з 24.10.2016 року по 28.10.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у зазначеному медичному закладі з діагнозом «хронічний гіперкінетичний розлад. персистируюча герпес-вірусна інфекція, загострення. Алергічний рініт. Імунна недостатність по клітинному типу». Зазначений діагноз також підтверджується консультативним висновком № 1448 від 27.12.2016 року, виданим КЗОЗ «Харківська обласна дитяча клінічна лікарня».

На підтвердження витрат позивача на лікування малолітнього ОСОБА_2 позивачем надано копії квитанцій щодо придбання ліків (а.с. 18, 179-183).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року по вищевказаній справі за клопотанням представника позивача було призначено судову будівельнотехнічну експертизу.

Згідно висновку судової будівельнотехнічної експертизи № 8309, проведеної експертами ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, розмір матеріальної шкоди, що заподіяна 5-6 вересня 2015 року внаслідок пошкодження майна в результаті затоплення квартири АДРЕСА_1 , складає 27264,00 грн. Вартість ремонтновідновлювальних робіт у результаті залиття зазначеної вище квартири складає 30880,00 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду 04 грудня 2019 року заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2020 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Бугрія В.М. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.03.2023 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.02.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надали.

Оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.02.2000 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , квартира на праві власності належала ОСОБА_5 ..

За адресою квартири згідно довідки № 2241 від 11.09.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», проживають та зареєстровані: ОСОБА_5 (з 06.02.1985 року), позивач ОСОБА_1 (з 22.05.2005 року) та ОСОБА_2 ( з 09.06.2009 року).

Як вбачається з повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07.04.2012 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за №1039, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 22.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.01.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Харченко Л.Л., вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онука ОСОБА_1 , батько якої ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири, спадкова справа № 32/2016, зареєстровано в реєстрі за № 26.

Згідно акту від 08.09.2015 року, складеного майстром КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_9 та майстром КП «Харківводоканал» ОСОБА_10 , комісія в складі зазначених осіб провела огляд стану квартири АДРЕСА_1 , після залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 цього будинку. Під час обстеження квартири АДРЕСА_4 встановлено, що залиття даної квартири відбулось 05.09.2015 року з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 з відкритого каналізаційного патрубка на кухні під час засмічення каналізаційного стояка (мийку на кухні було знято під час ремонту сантехобладнання, в квартирі проводиться ремонт). На момент залиття жильців квартири АДРЕСА_3 не було. В квартирі АДРЕСА_4 наявні сухі сліди залиття в залі на стінах (шпалери) та стелі (альфрейні роботи) загальною площею 10 кв.м. В коридорі відклеїлись шпалери на стіні на площі 3,5 кв.м., на стелі наявні сухі сліди залиття площею 2 кв.м. В кухні та спальні наявні сухі сліди залиття на стінах та стелі загальною площею 6 кв.м. Відсутнє верхнє освітлення в ванній кімнаті, санвузлі та коридорі. Працівниками КП «Харківводоканал» каналізаційний трубопровід був прочищений 07.09.2015 року.

Згідно висновків вищевказаного акту, залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось з вищерозташованої квартири АДРЕСА_3 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вищерозташованих квартир.

Із довідки № 242012/0705 від 08.02.2017 року, виданої КП «Жилкомсервіс», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані: ОСОБА_3 , 1958 року народження, ОСОБА_4 , 1984 року народження та ОСОБА_4 , 1994 року народження.

В якості доказу, позивачем надано суду зазначений вище акт від 08.09.2015 року, складений майстром КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_9 та майстром КП «Харківводоканал» ОСОБА_10 .

Між тим у висновках акту зазначено, що залиття квартири позивача відбулось з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вище розташованих квартир.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року по вищевказаній справі за клопотанням представника позивача було призначено судову будівельнотехнічну експертизу.

Згідно висновку судової будівельнотехнічної експертизи № 8309, проведеної експертами ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, розмір матеріальної шкоди, що заподіяна 5-6 вересня 2015 року внаслідок пошкодження майна в результаті затоплення квартири АДРЕСА_1 , складає 27264,00 грн. Вартість ремонтновідновлювальних робіт у результаті залиття зазначеної вище квартири складає 30880,00 грн.

Таким чином, обставини (завдання шкоди та її розмір), доказування яких покладено на позивача у спорах про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, позивач довела доказами, які суд оцінює.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, умовою покладення на відповідачів відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність їх вини у спричиненні вказаної шкоди.

В якості доказу, який підтверджує вказані обставини, позивачем надано суду зазначений вище акт від 08.09.2015 року, складений майстром КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_9 та майстром КП «Харківводоканал» ОСОБА_10 .

Між тим у висновках акту зазначено, що залиття квартири позивача відбулось з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вище розташованих квартир.

Оцінюючи докази, суд керується наступним.

Верховним Судом у постанові від 22.02.2023 року по справі № 263/14437/19 зазначено наступне: «У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).

Таким чином, встановивши, що позивач довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачами.

Позивачем у справі № 643/16465/15-ц надано докази на підтвердження розміру завданої шкоди, а саме висновок судової будівельно-технічної експертизи № 8309, проведеної експертами ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, що заподіяна 5-6 вересня 2015 року внаслідок пошкодження майна в результаті затоплення квартири АДРЕСА_4 складає 27264,00 грн. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт у результаті залиття зазначеної вище квартири складає 30880,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 27 травня 2021 року по справі №761/12945/19, від 19 лютого 2020 року по справі № 369/8038/17, від 22.02.2023 року по справі № 263/14437/19 мають бути враховані під час розгляду даної цивільної справи №643/16465/15-ц.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року №572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності її вини в завданні шкоди позивачам, а позивачі, у свою чергу, повинні довести наявність шкоди та її розмір.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачами підтверджено факт заподіяння їм майнової шкоди саме у розмірі 30880,00 грн.

Крім того, статями 151,177,179 ЖК України та статями 322,323 ЦК України передбачений обов`язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572(з наступними змінами).

Зокрема, пунктом 7 Правил передбачено обов`язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Отже, тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Крім матеріальної шкоди позивачу, вона просить стягнути моральну шкоду, яку позивачка оцінює у 25000,00 грн.

Згідно з ст.23 ЦК України (зі змінами від 13.05.2020) моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України ( п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Верховний Суду в постанові від 27.01.2021 у справі №263/16183/18 зазначив, що у відповідності до вимог статті 1167 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду позивачу, враховуючи ступінь вини відповідача, характер та обсяг душевних страждань позивача, визначивши розмір грошової компенсації з урахуванням вимог розумності і справедливості, що узгоджується з характером моральних страждань позивача.

Суд дійшов висновку, що захворювання ОСОБА_2 не пов`язане із залиттям квартири, а отже, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та шкодою. Оскільки один з ключових елементів для стягнення моральної шкоди доведення зв`язку між діями відповідача та завданою шкодою відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 10, частина перша статті 60 ЦПК України 2004 року).

Згідно зі статтею 179 ЦПК України 2004 року предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Солідарно стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири з урахуванням вартості ремонтно-відновлювальних робіт у розмірі 30880,00 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 802,24 грн., з урахуванням витрат на проведення експертизи в сумі 4073,70 грн.

У позовній вимозі про стягнення моральної шкоди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_4 адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя В.М.Бугрій