КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7039/2024
справа №381/1507/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Дьячук Наталії Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Ковалевської Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

встановив:

У червні 2022 року позивачі звернулись до суду з позовом про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності; встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову вказують, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачам та відповідачці, а саме:

позивачі є власниками 2/5 частин вказаного будинку на підставі договору міни від 23 березня 1996 року, договору конкретного користування будинком від 29 серпня 1997 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 лютого 2022 року;

3/5 частини належить ОСОБА_1 на підставі договору міни від 23 березня 1996 року, договору конкретного користування будинком від 29 серпня 1997 року, договору дарування частини будинку від 24 травня 2006 року, договору дарування частини будинку від 01 липня 2016 року.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року у справі №381/3268/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зміненим рішенням апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2017 року, залишеним без змін Постановою Верховного Суду від 21 березня 2018 року, було «виділено у користування ОСОБА_1 житлові приміщення 1-1 площею 11,20 кв.м, 1-5 площею 14,8 кв.м., 1-6 площею 6,8 кв.м, підсобні приміщення І площею 6,10 кв.м., 1-2 площею 10,70 кв.м., 1-3 площею 1-3 кв.м., 1-4 площею 3,00 кв.м., зобов`язавши ОСОБА_1 для забезпечення ізольованого користування: демонтувати частину перегородки між приміщеннями 1-5 та 2-3 та влаштувати глуху перегородку між приміщеннями 1-5 та 2-3». Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , виділено ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 695,9 кв.м.

Вказують, що відповідачка виділеними їй приміщеннями будинку не користується і в будинку не проживає, при цьому чинить позивачам перешкоди у користуванні і володінні ними земельною ділянкою, безпідставно уважаючи себе одноособовим власником всієї земельної ділянки.

Позивачі та відповідачка не можуть дійти згоди щодо сумісного користування і володіння спільним майном, оскільки відповідачка не бажає в добровільному порядку визначитись із поділом будинку, господарських будівель і присадибної земельної ділянки в натурі відповідно до розміру їх ідеальних часток у вартості домоволодіння.

Зазначають, що мають намір виділити належну їм частку із спільного майна, щоб в натурі визначити свою частину будинку і земельної ділянки, оскільки мають намір облаштувати газо- і водопостачання належної їм частини будинку, розділити рахунки на комунальні послуги і приватизувати свою частину присадибної земельної ділянки.

Мотивуючи наведеним, просять суд:

- поділити житловий будинок АДРЕСА_1 в натурі та визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності в новій частці на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається із приміщень і господарських споруд згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, та припинити їх право спільної часткової власності із співвласником ОСОБА_1 ;

- встановити порядок користування співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, присадибною земельною ділянкою.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року позов задоволено.

Поділено житловий будинок АДРЕСА_1 в натурі та визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на 11/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , які складаються із приміщень і господарських споруд згідно висновку спеціаліста - ТОВ «Територіальне БТІ» від 26 червня 2023 року та припинено право спільної часткової власності позивачів із співвласником ОСОБА_1 .

Встановлено порядок користування співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , з однієї сторони та ОСОБА_1 , з іншої сторони, присадибною земельною ділянкою за варіантом порядку користування присадибною земельною ділянкою №1 висновку експерта №2-08/06.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для обслуговування належній їм частини житлового будинку та господарських споруд у користування пропонується ділянка Б1 площею 0.0480 га (частка 2/5) заштрихована жовтим кольором на Додатку №2 до висновку, що обмежена лініями розподілу, що проходять:

- від точки F34 довжиною 6.52 м до точки М1, від точки М1 довжиною 6.66 м до точки М2 по середині замощення;

- від точки М2 довжиною 10.24 м до точки М3 по умовній межі від середини замощення до колодязя (літ «К»);

- від точки М3 довжиною 1.01 м до точки М4 по умовній межі (середина колодязя);

- від точки М4 довжиною 4.43 м до точки М5, від точки М5 довжиною 4.90 м до точки М6 по умовній межі;

- від точки М6 через точки М7, М8 до точки М9 по середині внутрішніх стін;

- від точки М9 довжиною 1.00 м до точки М10, від точки М 10 довжиною 5,8 м до точки М 11, від точки М 11 довжиною 4.82 м до точки М І2 по умовній межі (1 м від стіни будинку);

- від точки М 12 довжиною 12.91 м до точки М 13, від точки М 13 довжиною 11,32 м до точки М 14, від точки М 14 довжиною 10.55 м до точки F 29 по умовній межі;

- від точки F29 до точки F32 по фактично встановленому дерев`яному паркану;

- від точки F32 до точки F33 по краю гаражу (літ. «Г»);

- від точки F33 до точки F34 по металевим воротам.

ОСОБА_1 для обслуговування належній їй частини житлового будинку та господарських споруд у користування пропонується ділянка S2 площею 0.0720 га (частка 3/5) заштрихована блакитним кольором на Додатку №2 до висновку, що обмежена лініями розподілу, що проходять:

- від точки F34 до точки F1 по металевим воротам;

- від точки F1 до точки F4 по умовній межі (межа суміжної земельної ділянки, що зареєстрована в Державному земельному кадастрі під кадастровим номером :09:006:0052);

- від точки F4 до точки F7 по умовній межі (край крутосхилу);

- від точки F7 до точки F10 по умовній межі (край підземної частини погребу літ. «Е»);

- від точки F10 до точки F11 по умовній межі (край крутосхилу);

- від точки F11 до точки F14 по умовній межі (край крутосхилу, 1 м від житлового будинку та господарських будівель);

- від точки F14 до точки F19 по фактично встановленому паркану з сітки;

- від точки F19 через точку F20 до точки F21 по умовній межі;

- від точки F21 через точки F22, F23, F24, F25, F26, F27, F28 до точки F29 по фактично встановленому дерев`яному паркану;

- від точки F29 довжиною 10.55 м до точки М 14, від точки М 14 довжиною 11,32 м до точки М 13, від точки М 13 довжиною 12.91 м до точки М 12 по умовній межі;

- від точки М 12 довжиною 4.82 м до точки М 11, від точки М 11 довжиною 5.85 м до точки М 10, від точки М 10 довжиною 1.00 м до точки М 9 по умовній межі (1 м від стіни будинку);

- від точки М 9 через точки М 8, М 7 до точки М 6 по середині внутрішніх стін;

- від точки М6 довжиною 4.90 м до точки М 5, від точки М 5 довжиною 4.43 м до точки М4 по умовній межі до колодязя (літ «К»);

- від точки М 4 довжиною 1.01 м до точки М 3 по умовній межі (середина колодязя);

- від точки М 3 довжиною 10.24 м до точки М 2 по умовній межі по середини замощення;

- від точки М 2 довжиною 6.66 м до точки М 1, від точки М1І довжиною 6.52 м до точки F34 по середині замощення.

Каталог координат поворотних точок меж лінії розподілу між співвласниками F34, М 1 - М 14, F29, що позначений на Додатку №2 до висновку лінією червоного кольору наведений в Таблиці 2 в дослідницькій частині висновку.

Схема порядку користування земельною за адресою: АДРЕСА_1 площею 0.1200 га між співвласниками відповідно до Варіанту №1 відображена на Додатку №2 до висновку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової земельно - технічної експертизи в розмірі 23 900,00 грн, та сплачений судовий збір в розмірі 2 191,00 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Дьячук Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Уважає рішення незаконним та необґрунтованим в частині вимог про встановлення порядку користування присадибною. Земельною ділянкою співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказує на помилковість тверджень суду першої інстанції про те, що між співвласниками склався порядок користування приміщеннями будинку та господарськими спорудами, який був узгоджений як варіант поділу його в натурі, оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо сумісного користування і володіння спільним майном в частині визначення порядку користування присадибною ділянкою.

Вказує, що суд першої інстанції посилається на рішення Фастівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року у цивільній справі № 381/3268/16-ц, яким встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 695,9 кв. м.

Стверджує, що задовольняючи клопотання позивачів про проведення експертизи та поклавши її висновки в основу рішення, суд фактично змінив рішення суду у справі №381/3268/16-ц, яким вже встановлено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 . При цьому, суд поклав на відповідачку ОСОБА_1 відшкодування витрат за проведення експертизи в сумі 23 900 грн.

Після винесення судом рішення у справі №381/3268/16-ц про встановлення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_1 намагалась виготовити технічну документацію із землеустрою та фактично розділити землю, але позивач ОСОБА_2 відмовилась погоджувати межі, при цьому сама ні будинком, ні земельною ділянкою не користується.

Вказує, що встановлення іншого порядку користування тією ж самою земельною ділянкою між тими ж самими співвласниками суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства.

Окрім цього, обираючи варіант поділу земельної ділянки № НОМЕР_1 (запропонований позивачами) із 4 можливих визначених експертом та відхиляючи варіант № 4 (на якому наполягала відповідачка і який є найбільш наближеним до порядку користування, що давно склався між сторонами), суд безпідставно зазначив, що варіант № 1 є найбільш раціональним та відповідає інтересам і позивачів і відповідачки.

Обираючи варіант поділу суд прийняв до уваги те, що позивач ОСОБА_2 є інвалідом І групи і потребує належних побутових умов, при цьому суд не надав жодної оцінки тому факту, що ОСОБА_2 фактично будинок не використовує для власного проживання, а проживає в м. Києві. На даний час в спірному будинку проживає лише мама сторін ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , особа похилого віку. Суд не надав оцінки тому факту, що земельна ділянка АДРЕСА_1 має нерівний складний рельєф, складається зі схилів та пагорбів і визначення порядку користування землею за варіантом № 1 суперечить інтересам відповідачки ОСОБА_1 та її матері, оскільки вони фактично не матимуть землі, придатної для використання.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року в частині задоволення позовних вимог про встановлення порядку користування співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 присадибною земельною ділянкою та про стягнення із ОСОБА_1 судових витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи в розмірі 23 900,00 гривень, та сплаченого судового збору в розмірі 2 191,00 гривень та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог відмовити.

20 травня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вказують, що доводи апеляційної фактично зводяться до незгоди відповідачки з визначеним судом порядком користування присадибною ділянкою за варіантом №1 проведеної у справі судової експертизи.

Вказує, що судовим рішенням від 18 жовтня 2017 року не зазначено межі порядку користування між співвласниками, а також іншим співвласникам конкретні приміщення в користування не виділялись, також не виділялась в користування земельна ділянка із визначеними межами та розміром.

При цьому, при встановленні судом порядку користування земельною ділянкою будинок не було поділено в натурі, право спільної часткової власності не було припинено, визначено лише порядок користування, який не є сталим і може бути згодом змінено.

Вказує, що сама по собі незгода скаржниці із варіантом поділу не може бути підставою для скасування судового рішення.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

26 вересня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Мельник Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила оскаржуване рішення залишити без змін.

Від адвоката Дьячук Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Подану апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із змісту апеляційної скарги убачається, що така містить доводи в частині вирішення позову в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, відтак апеляційний суд не переглядає рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову щодо поділу житлового будинку.

Задовольнивши позов та визначивши порядок користування земельною ділянкою за варіантом №1 висновку експерта №2-08/06, суд врахував, що вхідні двері та частина вікон належної позивачам частини будинку виходять на частину земельної ділянки, що перебуватиме у їх користуванні, і при зведенні паркану по межі земельної ділянки частина вікон належної позивачам частини будинку виходитиме на земельну ділянку і не перекриватиметься парканом; у позивачів наявна можливість за потреби добудувати веранду біля вхідних дверей до будинку з метою захисту будинку від холодного повітря; наявна можливість обслуговування своєї частини будинку для проведення будь-яких ремонтних робіт без необхідності обтяження земельної ділянки відповідачки сервітутом для цієї мети; у позивачів, і у відповідачки є в користуванні город, що є важливим для приватного домогосподарства; у трьох співвласників - позивачів є технічна можливість поліпшення своїх житлово-побутових умов шляхом добудови до будинку ванної кімнати та туалету, які наразі відсутні в належній їм частині будинку, і проведення для цього водопостачання будинку; є технічна можливість облаштувати газове опалення в будинку, оскільки є місце для прибудови до їх частини будинку приміщення для розміщення газового котла, що є необхідною технічною умовою для розробки проекту газопостачання будинку (на даний час газом опалюється лише належна відповідачці частина будинку).

Відхиливши варіант №4 поділу суд вказав, що усі вікна належної позивачам частини будинку виходитимуть на земельну ділянку суміжного землекористувача, у позивачів буде відсутня будь-яка можливість поліпшення своїх житлових умов шляхом здійснення добудов до будинку, зокрема, відсутня можливість збудувати приміщення для встановлення газового котла, що унеможливить облаштування газового опалення в належній позивачам частині будинку, відсутня можливість прибудувати ванну кімнату та туалет, які відсутні в частині будинку позивачів, відсутня можливість облаштувати водопостачання в належній позивачам частині будинку, оскільки смуга земельної ділянки шириною в 1 метр від стін будинку унеможливлює проведення водогінної труби та облаштування вигрібної ями.

Поділ земельної ділянки за варіантом № 4 у спосіб, коли земельна ділянка суміжного землекористувача розташована перед фасадом належного іншій стороні будинку на відстані лише одного метра, призведе до порушення прав трьох позивачів на вільне володіння і користування своїм майном, є обтяжливим для позивачів, оскільки використання земельної ділянки під сад та город перед фасадом їхнього будинку на відстані лише одного метра створить їм незручності в користуванні будинком, неможливість обслуговування будинку та прибудинкової території, унеможливить облаштування газо-, водопостачання, водовідведення, унеможливить прибудування ванної кімнати та туалету.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 2/5 частин будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується даними договору міни від 23 березня 1996 року, договору конкретного користування будинком від 29 серпня 1997 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 лютого 2022 року (том 1 а.с.17-21).

Згідно договору конкретного користування будинком від 29 серпня 1997 року, порядок користування приватним домоволодінням визначено та виділено в користування ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 3/5 частини зазначеного домоволодіння, з приміщеннями по плану та частину відмостки, частину забору, частину криниці.

В користування ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , її дочки ОСОБА_11 , перейшло - 2/5 частини зазначеного домоволодіння, з приміщеннями по плану та частину відмостки, частка забору, частину криниці.

Відповідно до даних договору дарування частки житлового будинку від 01 червня 2016 року убачається, що ОСОБА_8 подарував ОСОБА_1 3/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 22).

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування будинком та земельною ділянкою та усунення перешкод в користуванні ними. Встановлено порядок користування домоволодінням АДРЕСА_1 , виділивши у користування ОСОБА_1 приміщення, пропорційно розміру її частки (3/5) у праві власності на спільне майно, а саме: приміщення І площею 6,10 кв.м; приміщення 1-1 площею 11,20 кв.м; приміщення 1-2 площею 10,70 кв.м; приміщення 1-3 площею 1,30 кв.м; приміщення 1-4 площею 3,00 кв.м; приміщення 1-5 площею 14,80 кв.м; приміщення 1-6 площею 6,80 кв.м. Встановлено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 695,9 кв.м. У задоволені іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 1700,00 грн з кожного (том 1 а.с. 30-34).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 21 березня 2018 року, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року в частині встановлення порядку користування домоволодінням змінено, виділено у користування ОСОБА_1 житлові приміщення 1-1 площею 11,20 кв.м, 1-5 площею 14,80 кв.м. та 1-6 площею 6,80 кв.м., підсобні приміщення 1 площею 6,10 кв.м, 1-2 площею 10,70 кв.м, 1-3 площею 1,30 кв.м, 1-4 площею 3,00 кв.м., зобов`язано ОСОБА_1 для забезпечення ізольованого користування: демонтувати частину перегородки між приміщеннями 1-5 та 2-3 та влаштувати глуху перегородку між приміщеннями 1-5 та 2-3. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з кожного з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1920 грн. В решті рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 173 грн з кожного (том 1 а.с. 35-39).

Висновком експерта №2-08/06 від 08 червня 2023 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі установлено можливі варіанти порядку користування 2/4 та 3/5 частин присадибної земельної ділянки із врахуванням можливості в подальшому приватизації землі власниками будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до варіанту №1 порядку користування земельною ділянкою запропоновано:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для обслуговування належній їм частини житлового будинку та господарських споруд у користування запропонована ділянка S1 площею 0,0480 га (частка 2/5) заштрихована жовтим кольором на додатку №2 до висновку. ОСОБА_1 для обслуговування належній їм частини житлового будинку та господарських споруд у користування пропонується ділянка S2 площею 0,0720 га (частка 3/5) заштрихована блакитним кольором на додатку №2 до висновку (том 1 а.с. 194).

Згідно відомостей, наданих ТОВ "Територіальне БТІ" убачається, що згідно проведеного розрахунку частин будинку відповідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації в користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться такі приміщення та господарські будівлі, а саме: кухня 2-1 площею 14,1 м.кв, коридор 2-2 площею 2,9 м.кв, кімната 2-3 площею 20,2 кв.м, кімната 2-4 площею 7,6 м.кв, гараж "Г", частина питної колонки "к". Загальною площею 45,8 м.кв , житловою площею 27,8 м.кв , що складає 11/25 частин будинку.

В користуванні ОСОБА_1 знаходяться наступні приміщення та господарській будівлі і споруди, а саме: веранда І площею 6,1 м.кв , кімната 1-1 площею 11,2 м.кв, кухня 1-2 площею 10,7 м.кв, туалет 1-3 площею 1,3 м.кв, умивальник 1-4 площею 3,3 м.кв, кімната 1-5 площею 9,6 м.кв, кімната 1-6 площею 6,8 м.кв, частина питної колонки "к", сарай "В", убиральня "Д", погріб "Е". Загальною площею 48,7 м.кв , житловою - 27,6 м.кв , що складає 14/25 частин будинку (том 1 а.с. 239).

Згідно частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожен з учасників права спільної часткової власності має певні правомочності у відношенні належної йому частки.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина 1 статті 358 ЦК України).

За змістом частин 1 і 3 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

У постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №520/1305/16 (провадження №61-29620св18) Верховний Суд виходив з того, що "правова природа спільної часткової власності полягає у тому, що співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення обсягу прав співвласників. Кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Порядок користування майном, який складається між співвласниками, не завжди відповідає їх ідеальним часткам у праві власності, тобто виникає відхилення розміру реальної частки від ідеальної, проте такий порядок користування не змінює розмір частки співвласника у праві спільної власності, визначений правовстановлюючими документами".

У постанові від 29 квітня 2020 року у справі №509/4644/15-ц (провадження №61-11700св19) Верховний Суд зробив наступний правовий висновок: "При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

При цьому, враховуючи принцип неподільності долі переходу нерухомого майна та земельної ділянки, на якій воно розташоване, необхідно зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке набуває особа".

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржуваним рішенням змінено рішення суду у справі №381/3268/16-ц, яким вже встановлено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 колегія суддів відхиляє, оскільки рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року встановлено порядок користування будинком та земельною ділянкою. При цьому, при вирішенні позовних вимог в частині користування земельною ділянкою судом визначено площу земельною ділянки, виділеної у користування, без конкретизації її меж.

Відтак, оскаржуване рішення не суперечить рішенню Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не враховано, що земельна ділянка має нерівний складний рельєф, відтак визначення порядку користування землею за варіантом № 1 суперечить інтересам відповідачки ОСОБА_1 та її матері, апеляційним судом відхиляються, оскільки згідно даних висновку експерта №2-08/06 від 08 червня 2023 року експертом проведено візуальне та інструментальне обстеження, камеральну обробку проведених в натурі (на місцевості) топографо-геодезичних робіт. При наданні варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою експертом враховано крутий рельєф ділянки і наявність одного облаштованого підходу до будинку з боку земель загального користування, розташування колодязю, 1/2 частина якого належить кожній із сторін - лінія розподілу від центру воріт по кутам повороту М1-М10 буде однаковою для всіх запропонованих варіантів.

Отже відсутні підстави стверджувати, що обраний судом варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою не враховує, зокрема, рельєф земельної ділянки. Натомість скаржниця, зазначаючи в апеляційній скарзі, що такий варіант суперечить її інтересам, не наводить обґрунтованих доводів, які давали б підстави для визначення іншого порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалюючи рішення в оскарженій частині, суд першої інстанції урахував інтереси обох сторін у справі та зробив правильні висновки щодо встановлення конкретного порядку користування земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до незгоди із варіантом поділу земельної ділянки.

За таких обставин, ураховуючи, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не убачає підстав для його скасування.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дьячук Наталії Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2023 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 29 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова