Ухвала

21 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 753/4498/19

провадження № 61-13243ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя 12/100 частин садового будинку з будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та 12/100 частин земельної ділянки від 0,0637 га земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :90:856:0131, переданої для ведення садівництва, яка знаходиться за вказаною адресою; у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 6/100 частин вказаного садового будинку та на 6/100 частин зазначеної земельної ділянки.

Дарницький районний суд м. Києва рішенням від 19 січня 2021 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 15 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року - без змін.

Верховний Суд постановою від 09 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд постановою від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Домітращук І. М. задовольнив. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Визнав спільною сумісною власністю подружжя 12/100 частин садового будинку з будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та 12/100 частин земельної ділянки від 0,0637 га земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :90:856:0131, переданої для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В порядку поділу спільного майна подружжя визнав за ОСОБА_2 право власності на 6/100 частин садового будинку з будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та на 6/100 частин земельної ділянки від 0,0637 га земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :90:856:0131, переданої для ведення садівництва, яка знаходиться за вказаною адресою.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року за нововиявленими обставинами, у якій просив змінити рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року в мотивувальній частині, зазначивши що підставою для відмови у позові є встановлений судом факт самочинно збудованого поверху «мансарда» у межах якого знаходяться приміщення садового будинку АДРЕСА_4 , які складають 12/100 частин будинку та є предметом спору - що є нововиявленою у справі обставиною, що згідно зі статтею 376 ЦК України з урахуванням правового висновку що міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2023р. у справі № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22) унеможливлює поділ такої частини будинку, а також є підставою для відмови у поділі земельної ділянки на якій такий будинок знаходиться згідно зі статтею 120 ЗК України; вимога про визнання частини будинку та частини земельної ділянки спільною сумісною власністю є неефективним способом правового захисту та задоволенню не підлягає; резолютивну частину рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року залишити без змін.

Київський апеляційний суд ухвалою від 01 липня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року за нововиявленими обставинами відмовив.

01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Разом із цим, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що ухвала Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року отримана ним 03 вересня 2024 року, що підтверджується наданим електронним повідомленням та супровідним листом Київського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Аналіз клопотання та надані матеріали свідчать, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року за нововиявленими обставинами задовольнити, постанову Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року скасувати; рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року змінити в мотивувальній частині рішення; резолютивну частину рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року залишити без змін.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, містить обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 липня 2024 року.

Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу № 753/4498/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає..

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов