Дата документу 14.11.2024Справа № 554/9257/24
Провадження № 2/554/5248/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді : Г.В.Андрієнко

за участю секретаря : О.Ю. Звігольської

розглянувши в залі суду в м. Полтаві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 02.09.2024 р. звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Прохала визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 08 січня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та зареєстрований на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі, , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , право власності на 5/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , право власності на 1/12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_3 , право власності на 1/12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтувала тим, що вона є дружиною померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08 січня 1998 року ОСОБА_5 в інтересах сім`ї уклав біржовий контракт № Н/416 та договір купівлі-продажу, що були зареєстровані на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі (). Згідно вказаних правочинів ОСОБА_5 купив у ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за 11 440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) гривень.

На виконання умов договору та біржового контракту ОСОБА_5 повністю сплатив ОСОБА_4 вартість квартири в розмірі 11 440 гривень, а ОСОБА_4 забезпечила виписку всіх прописаних осіб і передала вказану квартиру у власність (повне господарче ведення) ОСОБА_5 Укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу від 08 січня 1998 року був зареєстрований у Колективному підприємстві полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 09 січня 1998 року за реєстровим номером 16349 та записаний в реєстрову книгу за № 119. Це підтверджується відповідним реєстровим записом, проставленим на зворотній сторінці договору купівлі-продажу від 08 січня 1998 року. Також на другій сторінці договору внесено запис: «Встановлене згідно цього договору фактичне користування квартирою АДРЕСА_2 , яка складається з кімнат: 2 пл. 8.6 кв.м., 3 пл. 11.7 кв.м., коридору 1 пл.4.6 кв.м., кухні 4 пл. 6.5 кв.м., санвузла 5 пл. 3.6 кв.м., шафи 6 пл. 0.8 кв.м., балкону пл. 1.6 кв.м., зареєстроване за гр. ОСОБА_5 в книгу № 119 за № 16349. 09.01.1998 .р. Нач. Бюро. - Підпис».

Відмітка про власність ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 також здійснена на титульній сторінці технічного паспорту на квартиру.

Таким чином, з 08 січня 1998 року родина ОСОБА_5 придбала вказану квартиру, де проживає дотепер. Здійснює ремонт, оплачує комунальні послуги на переоформлені рахунки, тощо.

Після його смерті Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою (юридична адреса: 36021, Полтавська область, м. Полтава, вул. Грабчака, 2, тел. (0532) 67-66-50) була заведена спадкова справа. Це підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 29674262 від 21.02.2012 року.

Відповідно до довідки від 08.11.2023 року № 415/02-14 на ім`я ОСОБА_1 , 21 лютого 2011 року Другою полтавською нотаріальною конторою (до перейменування Четверта полтавська нотаріальна контора) була заведена спадкова справа № 87/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину прийняли: жінка померлого ОСОБА_1 та дочка померлого ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ). Інших заяв станом на 08.11.2023 року про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Постановою державного нотаріуса Другої полтавської нотаріальної контори Ткаченко Н.В. від 10.11.2023 року № 427/02-14 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 на частку квартири АДРЕСА_3 , відмовлено ОСОБА_1 . В постанові державний нотаріус зазначає, що представлений ОСОБА_1 договір купівлі-продажу не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документу, оскільки сторони договору не дотрималися вимог ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення. Квартира є житлом і частиною житлового будинку, отже і договір купівлі-продажу квартири мав бути посвідчений нотаріально.

13.09.2024 р. ухвалою судді було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.10.2024 р. підготовче судове засідання закрито та справа призначена до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Шинкаренко М.А. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач повторно не з`явилася в судове засідання, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача, на підставі доказів, що містяться у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 05 травня 1990 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уклали шлюб, що підтверджується актовим записом № 980 від 05 травня 1990 року та свідоцтвом про укладення шлюбу.

Від шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується актовим записом № 499 від 10.04.1991 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , яке видане повторно 14.04.2023 року.

08 січня 1998 року ОСОБА_5 в інтересах сім`ї уклав біржовий контракт № Н/416 та договір купівлі-продажу, що були зареєстровані на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі (). Згідно вказаних правочинів ОСОБА_5 купив у ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за 11 440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) гривень.

На виконання умов договору та біржового контракту ОСОБА_5 повністю сплатив ОСОБА_4 вартість квартири в розмірі 11 440 (одинадцять тисяч чотириста сорок) гривень, а ОСОБА_4 забезпечила виписку всіх прописаних осіб і передала вказану квартиру у власність (повне господарче ведення) ОСОБА_5 .

Від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку ОСОБА_4 відмовилася з власних міркувань та економічної доцільності. Посилалася на те, що таке оформлення договору має однакову юридичну силу з нотаріальним його посвідченням. На підтвердження цього вказала, що вона також оформляла договір купівлі-продажу цієї ж квартири через Полтавську філію товарної біржі (Українська біржа нерухомості), що підтверджується змістом п. 2.6 Договору купівлі-продажу від 08.01.1998 року.

Укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір купівлі-продажу від 08 січня 1998 року був зареєстрований у Колективному підприємстві полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 09 січня 1998 року за реєстровим номером 16349 та записаний в реєстрову книгу за № 119. Це підтверджується відповідним реєстровим записом, проставленим на зворотній сторінці договору купівлі-продажу від 08 січня 1998 року. Також на другій сторінці договору внесено запис: «Встановлене згідно цього договору фактичне користування квартирою АДРЕСА_2 , яка складається з кімнат: 2 пл. 8.6 кв.м., 3 пл. 11.7 кв.м., коридору 1 пл.4.6 кв.м., кухні 4 пл. 6.5 кв.м., санвузла 5 пл. 3.6 кв.м., шафи 6 пл. 0.8 кв.м., балкону пл. 1.6 кв.м., зареєстроване за гр. ОСОБА_5 в книгу № 119 за № 16349. 09.01.1998 .р. Нач. Бюро. - Підпис».

Відмітка про власність ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 також здійснена на титульній сторінці технічного паспорту на квартиру.

Таким чином, з 08 січня 1998 року родина ОСОБА_5 придбала вказану квартиру, де проживає дотепер. Здійснює ремонт, оплачує комунальні послуги на переоформлені рахунки, тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 900 від 19.08.2011 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , переклад якого з російської мови на українську, вірність копії оригіналу документу 22.08.2011 р. було посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. та зареєстровано в реєстрі №№ 3302, 3303.

Після його смерті Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою (юридична адреса: 36021, Полтавська область, м. Полтава, вул. Грабчака, 2, тел. (0532) 67-66-50) була заведена спадкова справа. Це підтверджується витягом зі Спадкового реєстру № 29674262 від 21.02.2012 року.

Відповідно до довідки від 08.11.2023 року № 415/02-14 на ім`я ОСОБА_1 , 21 лютого 2011 року Другою полтавською нотаріальною конторою (до перейменування Четверта полтавська нотаріальна контора) була заведена спадкова справа № 87/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину прийняли: жінка померлого ОСОБА_1 та дочка померлого ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ). Інших заяв станом на 08.11.2023 року про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Постановою державного нотаріуса Другої полтавської нотаріальної контори Ткаченко Н.В. від 10.11.2023 року № 427/02-14 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 на частку квартири АДРЕСА_3 , відмовлено ОСОБА_1 . В постанові державний нотаріус зазначає, що представлений ОСОБА_1 договір купівлі-продажу не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документу, оскільки сторони договору не дотрималися вимог ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення. Квартира є житлом і частиною житлового будинку, отже і договір купівлі-продажу квартири мав бути посвідчений нотаріально.

На підтвердження родинних зв`язків ОСОБА_5 та його дочки ОСОБА_8 , яка неодноразово змінювала прізвище надаю наступні документи: свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 від 24.04.2010 р., укладений між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_10 ; свідоцтво про шлюбу серії НОМЕР_7 від 16.06.2017 р., укладений між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_13 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 у віці 32 роки померла, про що зроблено відповідний актовий запис № 587 від 21.03.2023 року. Це підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , що видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Сиротами залишились діти ОСОБА_6 :

-син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . РНКОПП НОМЕР_2 . Свідоцтво про народження серії НОМЕР_9 від 20.12.2011 року, видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. В графі мати зазначена ОСОБА_12 ;

-дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 . РНКОПП НОМЕР_3 . Свідоцтво про народження серії НОМЕР_10 від 12.06.2013 року, видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. В графі мати зазначена ОСОБА_12 .

Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 25 квітня 2023 року № 91, призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , опікуном над малолітніми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 . Збережено за дітьми-сиротами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право користування житловою площею за адресою: АДРЕСА_1 , де вони і зареєстровані.

Місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаною вище адресою додатково підтверджується довідкою від 21.08.2024 року № 2697, що видана КП «ЖЕЄ № 2» Полтавської міської ради.

Для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_1 діючи у власних інтересах та інтересах дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до органів нотаріату.

Постановою державного нотаріусу Першої полтавської державної нотаріальної контори Ярощук В.А. від 25 грудня 2023 року № 1213/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в рівних частках кожному після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на частку квартири номер АДРЕСА_3 . В постанові вказано, що державним нотаріусом не може бути прийнятий договір купівлі-продажу від 08 січня 1998 року в якості правовстановлюючого документа, оскільки сторонами договору не додержано вимог ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення договору, в частині його нотаріального посвідчення. Квартира є житлом і частиною житлового будинку, отже і договір купівлі-продажу мав бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спірний договір було укладено 24 грудня 1998 року, до спірних правовідносин необхідно застосувати ЦК Української РСР.

Відповідно до статті 4 ЦК УРСР цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

Згідно зі статтею 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

За загальним правилом, визначеним у статті 227, 47 ЦК УРСР, договори купівлі-продажу нерухомості підлягали нотаріальному посвідченню.

Згідно приписів частини першої статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору.

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу».

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі.

При вчиненні договору купівлі-продажу квартири, дії обох сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Частиною другою статті 47 ЦК УРСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Таким чином, наявні фактичні та правові підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 08 січня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та зареєстрованого на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі, .

На момент укладення вказаного договору ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбу.

Враховуючи момент виникнення правовідносин, до них слід застосувати норми Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР.

Відповідно до ст. 22 КЗШС УРСР, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

За ст. 28 КЗШС УРСР, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Поділ спільного майна подружжя регулюються ст. 29 КЗШС УРСР.

З урахуванням викладеного, до спадкової маси після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 входить частка квартири АДРЕСА_3 . Інша половина цієї квартири належить ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли дружина ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_6 , обсяг спадкової маси та рівність їх часток при спадкування за законом дозволяють стверджувати, що розмір часток спадкоємців становить по для кожної з них. Разом з часткою на квартиру ОСОБА_1 , яку вона отримала на праві спільно набутого майна подружжя, загальний розмір її частки становить .

Зважаючи на фактичні обставини справи про те, що ОСОБА_6 померла, але за життя прийняла спадщину після смерті батька в розмірі частки на квартиру АДРЕСА_3 , принцип рівності прав спадкоємців, якими є мати є ОСОБА_1 та діти: син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 , розмір їх спадкових прав становить по 1/12 для кожного.

Загальний розмір частки ОСОБА_1 становить 5/6.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Так як через органи нотаріату оформити спадкові права ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх онуків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , неможливо, вона змушена звернутися до суду за захистом цивільного права.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Керуючись ст. 10, 81, 263, 265 - 268 ЦПК України, ст. 1217, 1218, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 08 січня 1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та зареєстрований на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі, , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , право власності на 5/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , право власності на 1/12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_3 , право власності на 1/12 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 25.11.2024 р.

Суддя Г.В. Андрієнко