ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , батько позивача та відповідачів. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін. Батьки проживали разом але шлюб за життя не оформили. За життя ОСОБА_4 заповіту не залишив. Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 1975 року забудови. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,64 га. Після смерті батька дане спадкове майно не було оформлене ні на матір ні на сторін. Станом на зараз земельна ділянка не приватизована. При зверненні до нотаріуса отримали відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи що у відповідачів відсутні відомості про батька у свідоцтві про народження з позовом до суду вирішено звернутися позивачем. Просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

29 травня на запит суду надійшов лист державного нотаріуса Другої Фастівської державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. де зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 по Другій фастівській державній нотаріальній конторі відсутня.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляд по суті.

В судове засідання від позивача надійшла заява де позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, просить справу слухати у її відсутність.

Відповідачі до суду не з`явилися, надали письмові заяви де позовні вимоги визнають та просять справу слухати у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді письмових матеріалів справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Скригалівською сільською радою Фастівського району Київської області, актовий запис № 17.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 .

Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишив.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, як донька спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 видане Скригалівською сільською радою 14.06.1960 року та свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 виданим Веприцькою сільською радою Фастівського району Київської області 26.12.1982 року.

Позивач звернулася з заявою до державного нотаріуса Другої фастівської державної нотаріальної контори на підставі якої ОСОБА_5 , державним нотаріусом була винесена постанова від 01 березня 2024 року про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований на території АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відмова обґрунтована відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на житловий будинок який увійшов до спадкового майна.

Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем.

Згідно Довідки № 15-03/271 від 03.11.2023 року виданої Скригалівським старостинським округом № 5 Фастівського району Київської області про те, що згідно по господарських книг після смерті померлого ОСОБА_4 від дня смерті і по даний час всім майном та землею користувалася його донька ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 року на час виникнення правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, позивач фактично вступила в управління спадковим майном після смерті батька ОСОБА_4 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав - ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення будівництва.

Відповідно до Довідки від 29.01.2024 року № 82 КП Фастівське Бюро технічної інвентаризації згідно архівних даних станом на 01.01.2013 рік право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстрований. Первинну інвентаризацію домоволодіння було проведено 29.10.1987 року на ім`я ОСОБА_4 .

Крім того, по приватних житлових будинках, що збудовані до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення в експлуатацію при оформленні права власності. Таким чином, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи (п. 3.2 Листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця ОСОБА_6 виникло право власності на вказаний будинок.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4 та має право на спадкування житлового будинку, тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при підтвердження факту прийняття спадщини не існує.

Що стосується визнання за позивачем права користування на земельну ділянку (присадибною ділянкою) загальною площею 0,64 га на якій розташований будинок, суд вважає в даній частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з відсутністю належних доказів та обґрунтування про належність даної земельної ділянки спадкодавцю.

Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.1220-1222,1261,1268,1267,1268,1269 ЦК України, ст.549 ЦК України (в ред.1963 року),

суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер: НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідент.номер: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідент.номер: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер: НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей