Справа № 182/7706/21
Провадження № 2/0182/837/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.07.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В. розглянув в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про захист прав споживача фінансових послуг та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заяви по суті справи:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про захист прав споживачів та просить визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №250751, вчинений від 30.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з неї грошових коштів таким, що не підлягає виконанню (а.с.2-7).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що за її місцем роботи надійшла постанова приватного виконавця Селезньова М.О. від 05.10.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Оскільки постанова надійшла на юридичну адресу підприємства у м.Дніпрі, позивачка дізналася про її існування та зміст лише 03.11.2021 року.

Позивач вважає зазначений виконавчий напис таким, що вчинений із грубим порушенням діючого законодавства. Зазначає що між нею та ТОВ «ФК «ЄАПБ» не було і немає жодних правовідносин будь-якого характеру, договір кредитування, договорів відкриття рахунків вона з відповідачем не укладала, тому не може являтися боржником за зобов`язанням перед відповідачем.

У наданій на роботі постанові від 05.10.2021 зазначено, що кредитний договір № від 30.01.2019 був нібито укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Потім право вимоги за цим договором було відступлено ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на підставі договору факторингу б/н від 07.10.2020 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк». Однак, на якій підставі право вимоги за кредитним договором № від 30.01.2019 було передано ТОВ «ФК «ЄАПБ» невідомо, і відомостей про це постанова не містить. Тому не є і не може бути стягувачем за оскаржуваним виконавчим написом.

Відповідачем при звернені до нотаріуса за вчинення виконавчого напису не підтверджено факт існування заборгованості, жодного повідомлень про усунення порушень стосовно кредитного зобов`язання, та про зміну кредитора у зобов`язанні не отримувала. Суму боргу вона не визнає, а тому заборгованість не є безспірною. Жодних договорів та кредитних відносин з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вона не мала і не має, жодних відступлень прав вимог до неї не надходило, договорів з цього приводу вона не підписувала.

За таких обставин вона вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню оскільки вчинений з порушеннями діючого законодавства, відповідачем та нотаріусом не надано документів, що підтверджують безспірність вимог до боржника на момент вчинення виконавчого напису. На підставі викладеного позивач просить суд визнати виконавчий напис №250751, від 30.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню.

Не погодившись із позовними вимогами, відповідач подав відзив на позов (а.с.52-57).

Зазначає про те, що 30.01.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та позивачем укладений договір №, між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір відступлення прав вимог, у відповідності до умов якого відступлено право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № від 30.01.2019 року. 07.10.2020 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №б/н, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Таскомбанк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за кредитним договором № від 30.01.2019 року у зв`язку з чим твердження позивача щодо відсутності фінансових зобов`язань перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» є хибними. На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити в позовних вимогах позивача в повному обсязі.

Треті особи пояснень по справі не надавали. На виконання ухвали суду приватним виконавцем надано суду копію виконавчого провадження з примусового виконання спірного виконавчого напису (а.с.33-83).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.11.2021 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов, а третім особам пояснення; витребувано копії виконавчого провадження та нотаріальної справи (а.с.23-25).

Того ж дня постановлено ухвалу про забезпечення позову (а.с.26-28).

Судом встановлено:

30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 250751 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором від 30.01.2019 року заборгованості у розмірі 24 130,69 грн. (а.с.40)

На виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем відкрито виконавче провадження № 66530801, та постанова приватного виконавця від 05.10.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.43-44, 74-75).

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів).

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18.

Відповідач, нотаріус не надали суду документів, на підставі яких 30.06.2021 року вчинено виконавчий напис №250751, а сам по собі факт його існування не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Докази направлення та отримання ОСОБА_1 повідомлень про усунення порушень за кредитним договором від 30.01.2019 року в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17 та підтверджений у Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року №201/11696/16-ц.

Подання позивачем даного позову суд розцінює як незгоду ОСОБА_1 із пред`явленою заборгованістю, а, отже, наявністю спору щодо її розміру.

Суд також звертає увагу на те, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду 11.11.2021 року зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у строк до 13.12.2021 року надати належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису. Зазначена ухвала разом із копією позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження була направлена судом на офіційну адресу реєстрації місця знаходження нотаріуса (а.с.31).

Станом на дату ухвалення рішення ухвала суду від 11.11.2021 року не виконана.

Суд також приймає до уваги, що 26.11.2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін.

У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди.

Отже, станом на час вчинення виконавчого напису 30.06.2021 року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору.

Кредитний договір від 30.01.2019 року, який став підставою для видачі спірного виконавчого напису, не є нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом Остапенко Є.М. з порушенням чинного законодавства, без повідомлення боржника про усунення порушень за кредитним договором та за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору, що виключало можливість вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, на користь держави з відповідача слід стягнути не сплачений при зверненні до суду позивачем, який звільнений від сплати судового збору, судовий збір за подання позову до суду у розмірі 908,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,137,141,206,263-265,268 ЦПК, Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 30.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 250751, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № від 30.01.2019 року, - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 26.07.2024 року.

Суддя: О. В. Рунчева