Провадження № 2/521/6044/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Ганошенка С.А.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася 28.08.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024 року головуючим суддею у справі визначено суддю Малиновського районного суду м. Одеси Ганошенка С.А., справу суддя отримав 29.08.2024 року.

29.08.2024 року судом було направлено запит до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради,18.09.2024 року отримано відповідь № М1-207391-ю/о про реєстрацію місця проживання відповідача.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.032024 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у спрощеному позовному порядку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 вересня 2014 року, шлюб був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2472, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.09.2014 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. Під час сімейного життя згодом з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, стосунки погіршилися, сторони проживають окремо, спроб з обох сторін для збереження шлюбу не було, сім`я розпалася та існує формально, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з зазначеним, позивачка змушена була звернутися до суду з відповідним позовом.

В судове засідання 08.10.2024 року та 30.10.2024 року сторони не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Позивачка та її представник надали суду заяви, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, строк на примирення не потребує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне .

27 вересня 2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2472, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.09.2014 року (а.с. 5).

Від спільного шлюбу дітей не мають.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між сторонами неможливе.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін , суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 1-12, 13, 76-80, 81, 89, 210, ст. ст. 223, 247, 258, 263-265, 268, 273, 275, 354, ЦПК України; ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 2472, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.09.2014 року - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп) грн.

Після розірвання шлюбу між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 , дружині ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 30.10.2024 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО