Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6748/23
Провадження № 2-с/711/11/24
У Х В А Л А

22.02.2024 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

10.1.02023 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі 24990 грн. 93 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 8944 грн. 13 коп., 3 % річних у розмірі 2648 грн. 41 коп., а також судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

16.02.2024 представником боржника ОСОБА_1 адвокатом Горобцем Сергієм Олександровичем, подана заява про скасування вказаного вище судового наказу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на його думку, судовий наказ є необґрунтованим та протиправним. Так, у своїй заяві про видачу судового наказу, заявник зазначає, що боржником з 2014 року не вносилася оплата за житлово-комунальні послуги. Разом з тим, лише з доданих до заяви матеріалів вбачається, що розрахунок заборгованості заявником здійснено з листопада 2014 року по червень 2023 року, розрахунок 3 % річних з листопада 2014 року по грудень 2021 року, розрахунок інфляційних втрат з листопада 2014 року по листопад 2021 року. Отже, заявник має право на заявлення вимог про стягнення основного розміру заборгованості та похідних вимог у вигляді 3 % річних та інфляційних втрат, лише у межах строку з 21.03.2023, зважаючи на те, що заяву про видачу судового наказу заявником скеровано до суду 21.09.2023, а загальна позовна давність встановлена строком у три роки. Однак, всупереч вимогам ЦПК України та висновками Верховного Суду України, заявником нараховується заборгованість та відповідні санкції за період з 2014 року по 2023 рік, тобто за 09 років, 03 років. До того ж, строк позовної давності заявником не поновлюється.

Заявник також вказує, що строк на подання заяви про скасування судового наказу має бути поновлений, оскільки, із вказаним вище судовим наказом та відповідними матеріалами судової справи, його представник ознайомився 02.02.2024.

Враховуючи наведене вище, заявник просить:

-поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу №711/6748/23 від 10.10.2023, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси;

-скасувати судовий наказ №711/6748/23 від 10.10.2023, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з нього на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі 24990 грн. 93 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 8944 грн. 13 коп., 3 % річних у розмірі 2648 грн. 41 коп., а також судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суддя встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною другою статті 171 ЦПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.10.2023 у справі № 711/6748/23 направлявся на адресу боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням (супровідний лист від 11.10.2023 вих. № 711/711/6748/23/16576/2023), який повернувся на адресу суду неотриманим, з довідкою Ф.20 про причини повернення (за закінченням терміну зберігання), про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ШКІ 522 (а.с. 26-49).

Разом з тим, 16.02.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Горобець С.О., подав до Придніпровського районного суду м. Черкаси письмову заяву від 25.01.2024 про ознайомлення з матеріалами справи № 711/6748/23, та, як вказано заявником у заяві про скасування судового наказу, 02.02.2024 ознайомився із матеріалами справи, що також підтверджується відповідною розпискою (а.с. 51).

16.02.2024 боржником ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Горобця С.О., подано заяву про скасування вказаного вище судового наказу.

У своїй заяві про скасування судового наказу заявник покликається на обставини, які, як вказує, можуть мати суттєве значення для правильного вирішення справи по суті (неправомірність та необґрунтованість нарахувань грошових коштів, які стягувач просив стягнути з боржника; пропуск строків позовної давності щодо пред`явлених вимог).

Суд зазначає, що одним зі способів захисту прав суб`єктів цивільних правовідносин, у тому числі, права на доступ до суду, є скасування судового наказу, що передбачено статтею 171 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 ЦПК України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Статтею дев`ятою Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13. Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто, принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Враховуючи практику ЄСПЛ, зазначені положення законодавства та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що у даному випадку слід поновити строк заявнику для подання заяви про скасування судового наказу, оскільки із змісту заяви вбачається необхідність перевірки відповідності судового наказу всім дійсним обставинам спірних правовідносин та виправлення можливої судової помилки.

У зв`язку із наведеними вище обставинами, з метою забезпечення права заявника на доступ до суду та перевірки відповідності судового наказу всім дійсним обставинам спірних правовідносин, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки заявником наведені поважні причини пропуску строку на подачу такої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

З поданої заяви про скасування судового наказу вбачається, що заявник наполягає на скасуванні судового наказу і покликається на особливі обставини, які можуть мати суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Таким чином, встановлено, що існують підстави для задоволення заяви про скасування судового наказу, оскільки між сторонами виник цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 127, 170, 171, 247, 258, 260, 261 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Скасувати судовий наказ від 10.10.2023, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі № 711/6748/23 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі 24990 грн. 93 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 8944 грн. 13 коп., 3 % річних у розмірі 2648 грн. 41 коп., а також судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

Роз`яснити заявнику (стягувачу), що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 22.02.2024.

Суддя: С. М. Позарецька