П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А.,

з участю секретаря: Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Ужгородської міської ради на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2023 року у справі № 308/12879/18 (Головуючий: Бенца К.К.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року заступник керівника Ужгородської місцевої прокуратури, правонаступником якого є Ужгородська окружна прокуратура звернувся в суд із позовом до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 про скасування пункту 1.16 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 за №1882, витребування від ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером :40:001:0055 площею 0,0298 га, ; за кадастровим номером :40:001:0056 площею 0,0146 га, ; за кадастровим номером :40:001:0057 площею 0,024 га, на користь територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради.

Позов обгрунтовує тим, що Ужгородської місцевою прокуратурою в порядку ч. 1 ст. 222 КПК України отримано дозвіл слідчого у кримінальному провадженні за № 0000163 від 25.11. 2015 року на розголошення таємниці досудового розслідування.

Досудовим розслідуванням в рамках даного кримінального провадження встановлено, що 27 сесія 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 року відбулася в порушення вимог Конституції та законодавства, а тому на думку позивача рішення, прийняті на цій сесії підлягають скасуванню.

Позивач зазначає, що Ужгородська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, яка виконує повноваження, передбачені ст. ст. 140-143 Конституції України та вирішує інші питання, віднесені законом до її компетенції.

Пунктом 14 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що порядом скликання сесії ради, підготовки і розгляду нею питань, а також порядок роботи сесії визначається регламентом ради.

Так пунктом 12 ст. 46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Вказана норма зокрема закріплена у ст. 17 Регламенту Ужгородської міської ради 6 скликання, затвердженого рішенням 5 сесії Ужгородської міської ради 6 скликання від 08.04.20211 року № 149, згідно якої сесія ради є правомочною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. А відповідно до ст. 159 Регламенту, такий є обов`язковим до виконання всіма посадовими особами місцевого самоврядування та депутатами Ужгородської міської ради.

На інформаційному Інтернет порталі «Місцеві вибори» розміщено інформацію про те, що в 2010 році до Ужгородської міської ради обрано 60 депутатів.

Із позовної заяви вбачається, що перед початком сесії 09.11.2015 року о 10 год. 06 хв. у відповідності до ст. 34 Регламенту згідно роздруківки ПТК «Віче» шляхом застосування персональних карток «Віче» зареєстровано 30 депутатів, а в подальшому 09.11.2015 року о 10 год. 07 хв. проведено повторну реєстрацію 33 депутатів Ужгородської міської ради.

Всупереч вказаним вище даним щодо реєстрації депутатів, депутат ОСОБА_2 (пульт для голосування № 57), ОСОБА_3 (пульт для голосування № 33), ОСОБА_4 (пульт для голосування № 13) та ОСОБА_5 (пульт для голосування № 49) не були присутні на сесії міської ради 09.11.2015 року та персональну участь у голосування не приймали.

Вказану обставину позивач доводить : листом № 394 від 13.04.2016 року командира військової частини НОМЕР_1 полковника м/с Я.Р. Бехера, про те, що з 05.11. 2015 року по 08. 12.2015 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); інформацією Державної прикордонної служби, викладеної в листі № 5/13-93 від 07.04.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_4 з 08.11. 2015 року по 12.11.2015 рік перебував за межами Державного кордону України; розмовою ОСОБА_5 з журналістом телеканалу «Тиса» про його відсутність на вказаній сесії; допитом в режимі телефонної розмови ОСОБА_3 , про що складено відповідний рапорт.

Крім того позивач вказує, що відсутність вказаних вище депутатів підтверджується і відеозаписом пленарного засідання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином позивач стверджує, що участь у 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 року прийняло 29 депутатів, що складає менше половини депутатів від загального складу ради, а тому вказана сесія не була повноважною у зв`язку з відсутністю кворуму, а тому зміни до порядку денного і всі прийняті на цій сесії рішення є незаконними.

У подальшому без відповідного кворуму відбулося голосування за рішення Ужгородської міської ради № 1882 від 09.11.2015 року «Про затвердження та відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок( проект № 1626), відповідно до якого оспорювану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . Опісля, оспорювана земельна ділянка за кадастровим номером :40:001:0032, на підставі договору дарування серія та номер 380 була відчужена на користь ОСОБА_1 , яка в подальшому поділила земельну ділянку на три частини, таким чином було сформовано три земельні ділянки за кадастровим номером :40:001:0055 площею 0,0298 га, ; за кадастровим номером :40:001:0056 площею 0,0146 га, ; за кадастровим номером :40:001:0057 площею 0,0024 га.

Позивач вказує на те, що згідно роздруківки ПТК «Віче» шляхом застосування персональних карток Віче щодо прийняття проекту рішення № 1626 за основу проголосувало 32 депутати Ужгородської міської ради, в тому числі і депутати ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які насправді були відсутні в сесійній залі.

Крім того встановлено, що ОСОБА_8 будучи депутатом Ужгородської міської ради, під час виникнення конфлікту інтересів не повідомив про нього у встановленому порядку колегіальний орган Ужгородську міську раду і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів на 27 сесії Ужгородської міської ради 6 скликання та взяв участь у голосуванні за рішення № 1882 від 09.11. 2015 року «Про затвердження та відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Прийняття оспорюваного рішення в умовах реального конфлікту інтересів та допущення ОСОБА_8 порушення вимог ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» підтверджено у постанові Ужгородського міськрайонного суду від 12.04.2017 року у справі № 308/12880/16-п, якою ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172 -7 КУпАП.

Також позивач зазначає, що рішення про затвердження проекту землеустрою оспорюваної земельної ділянки також не відповідає вимогам ст. ст. 19, 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, так з січня 2015 року набрали чинності частини 3 та 4 ст. 24 даного Закону, відповідно до яких передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється у разі відсутності плану зонування або детального плану території, таким чином позивач вважає, що оскільки ні плану зонування, ні детального плану території за рахунок якої відведено земельну ділянку станом на прийняття рішення про їх відведення не було (такі прийняті на тій же сесії, без відповідного кворуму і не набрали законної сили) передача земельних ділянок відбулася також з порушеннями ст. ст. 19, 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином позивач вважає, що право власності на земельну ділянку набуте всупереч суспільним інтересам на підставі незаконного рішення, а тому суперечить інтересам держави і суспільства в цілому, зокрема мешканців м. Ужгорода, які виборами у 2010 році обрали своїх представників до органу місцевого самоврядування, що позивач вважає достатньою підставою для пропорціонального втручання в інтереси однієї особи. З цих підстав вважає звернення прокурора до суду в інтересах держави у сфері регулювання земельних відносин і охорони землі спрямованим на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо порядку та правомірності розпорядження земельної ділянки.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського суду від 04 вересня 2023 року позовні вимоги заступника керівника Ужгородської місцевої прокуратури наступником якого є Ужгородська окружна прокуратура задоволено.

Визнано незаконним та скасувати пункт 1.16 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 за №1882.

Витребувано від ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером :40:001:0055 площею 0,0298 га, вартістю 128786,66 грн. на користь територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради.

Витребувано від ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером :40:001:0056 площею 0,0146 га, вартістю 63096,82 грн. на користь територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради.

Витребувано від ОСОБА_1 земельну ділянку за кадастровим номером :40:001:0057 площею 0,024 га, вартістю 128786,66 грн. на користь територіальної громади м. Ужгорода в особі Ужгородської міської ради.

Стягнуто з Ужгородської міської ради (місце знаходження пл. Поштова, 3, м. Ужгород, 88000) на користь Закарпатської обласної прокуратури (вулиця Коцюбинського, 2-а, Ужгород, Закарпатська область, 88000) сплачений судовий збір в сумі 3608,45 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Закарпатської обласної прокуратури (вулиця Коцюбинського, 2-а, Ужгород, Закарпатська область, 88000) сплачений судовий збір в сумі 3608,45 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду Ужгородська міська рада подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як висновки представника позивача про незаконність рішень органу місцевого самоврядування є передчасним. Крім цього, наявність конфлікту інтересів не тягне за собою автоматичної недійсності прийнятого рішення. Представник позивача обрав неналежний спосіб захисту прав, оскільки рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність є актом індивідуальної дії, які вичерпуються його виконанням. Разом з тим, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є виключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської обласної прокуратури Роман М.С., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Представник Ужгородської міської ради та ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що п. 1.16 рішення XXVII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 року № 1882 затверджено проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_9 земельної ділянки кадастровий номер: :40:001:0032 площею 0,0684 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та передано у власність і яка у подальшому була зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору дарування серія та номер 380 від 29.02.2016.

У подальшому , ділянка з кадастровим номером :40:001:0032 площею 0,0684 га поділена на три частини та таким чином було сформовано три земельні ділянки : за кадастровим номером :40:001:0055 площею 0,0298 га, за кадастровим номером :40:001:0056 площею 0,0146 га та за кадастровим номером :40:001:0057 площею 0,024.

15 січня 2018 року ОСОБА_10 , у межах кримінального провадження № 0000163 від 25.11.2015 року, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме службовій недбалості, тобто у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.06.2023 року звільнено ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; кримінальне провадження №0000163 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що 09.11.2015 відбулось голосування за рішення Ужгородської міської ради №1882 від 09.11.2015 «Про затвердження та відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (проект №1626), відповідно до якого оспорювану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Перед початком 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради, 09.11.2015 о 10 год. 06 хв., у відповідності до ст. 34 Регламенту, згідно роздруківки ПТК «Віче», шляхом застосування персональних карток «Віче» зареєстровано 30 депутатів, а у подальшому, о 10 год. 07 хв. проведено повторну реєстрацію, згідно роздруківки було зареєстровано 33 депутати .

Так, серед присутніх депутатів значаться депутати ОСОБА_2 (пульт для голосування № 57), ОСОБА_3 (пульт для голосування № 33), ОСОБА_4 (пульт для голосування № 13) та ОСОБА_5 (пульт для голосування № 49).

Згідно листа № 1441 від 04.12.2017 року командира військової частини НОМЕР_1 полковника м/с ОСОБА_11 вбачається, що з 05.11.2015 року по 08.12.2015 року полковник ОСОБА_2 перебував на стаціонарному обстеженні у травматологічному відділенні військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Також згідно з інформацією Державної прикордонної служби, викладеної в листі №5/13-93 від 07.04.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 з 08.11.2015 по 12.11.2015 та ОСОБА_5 з 08.11.2015 по 20.11.2015 перебували за межами Державного кордону України.

Окрім цього судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , будучи депутатом Ужгородської міської ради, під час виникнення конфлікту інтересів не повідомив про нього в установленому порядку колегіальний орган Ужгородську міську раду і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів на 27 сесії Ужгородської міської ради 6 скликання (4 пленарне засідання) взяв участь у голосуванні і голосував за рішення № 1882 від 09.11.2015 «Про затвердження та відмову в затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Згідно з Роздруківкою результатів голосування із зазначенням прізвищ депутатів Ужгородської міської ради на четвертому пленарному засіданні XXVII сесії Ужгородської міської ради VI скликання 09 листопада 2015 року за проект № 1626 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в цілому, депутат ОСОБА_8 проголосував «ЗА». Даною Роздруківкою також встановлено, що всього проголосувало 33 депутати, з них: «ЗА» - 32; «ПРОТИ» - 0; «УТРИМАЛОСЬ» - 0; «НЕ ГОЛОСУВАЛО» - 1 і Рішення було прийнято.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 12 квітня 2017 року у справі № 308/12880/16-п. ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч 1, ч 2 ст. 172-7 КУпАП, яка залишена без змін, постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 11.07.2017 року, і встановлено, що мало місце прийняття оспорюваного рішення Ужгородської міської ради в умовах реального конфлікту інтересів та допущення ОСОБА_8 порушення вимог ст.. 28 ч 2 ст. 35 Закону України «ПРО Запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

За таких обставин, суд першої інстанції із врахуванням наведеного та правових позицій Верховного Суду викладених у постановах від 31.10.2018 у справі №810/2500/16, від 21.09.2018 у справах № 237/2574/17, № 237/2242/17 дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки, п. 1.16 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 за №1882 прийнято в тому числі за участі депутата Ужгородської міської ради ОСОБА_8 в результаті корупційних адміністративних правопорушень, приймаючи до уваги той факт, що у голосуванні прийняло участі менше половини депутатів від загального складу ради, та визнав незаконними і скасував пункти 1.16 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 за №1882.

Згідно з частини 3 статті 388 ЦК, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 388 ЦК України.

Враховуючи викладене, пункт 1.16 рішення 27 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 09.11.2015 за №1882 є незаконним та підлягає скасуванню, а спірна земельна ділянка , яка в подальшому була поділена на три земельні ділянки - витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Ужгород відповідно до ч 3 ст. 388 ЦК України.

Представництво інтересів держави в суді прокурором обґрунтовано належними та допустимими доказами відповідно до ст.. 121 Конституції України , ст. 23 Закону України « Про прокуратуру», який є самостійним позивачем і які відображені у рішенні суду.

При постановленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин із посиланням на докази, які у суді обґрунтовано задовольнив заявлені позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу Ужгородської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой