УХВАЛА

29 липня 2024 року

м. Київ

справа № 757/15880/21-ц

провадження № 61-9243ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про відшкодування матеріальної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями та бездіяльністю органів, що здійснювали оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року залучено до участі у справі правонаступників померлого позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Замінено позивача ОСОБА_3 його правонаступниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як правонаступників ОСОБА_3 у рівних частинах втрачений заробіток за період часу з 15 грудня 2008 року до 02 липня 2009 року у розмірі 28 427,04 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У липні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2024 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк Офіс Генерального прокурора направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 скасувати та залишити в силі рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2023 року.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення Офіс Генерального прокурора вказує неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 214/6982/13-ц, від 17 січня 2020 року у справі № 335/2436/18 та від 16 листопада 2022 року у справі № 757/21608/18-ц, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга Офісу Генерального прокурора подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Цивільна справа витребувана ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 липня 2024 року за касаційною скаргою Національної поліції України на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року, тому потреби витребовувати справу немає.

Крім того, в окремо доданій до касаційної скарги заяві Офіс Генерального прокурора порушує питання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року до закінчення касаційного провадження з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню фінансових інтересів держави у зв`язку із можливим подальшим скасуванням оскаржуваного судового рішення, а також суттєвого браку коштів Державного бюджету України через збройну агресію російської федерації.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання Офісу Генерального прокурора зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року може призвести до невідворотних наслідків.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання (дії) судом касаційної інстанції, у задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про відшкодування матеріальної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 серпня 2024 року.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 травня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник