Справа № 188/2706/23
Провадження № 2/188/613/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Фесик Ю.В.

справа №188/2706/24

Позивач: Першотравенська окружна прокуратура

Представник позивача: ОСОБА_1

Відповідач : ОСОБА_2

про припинення права приватної власності на земельну ділянку та її конфіскації на користь держави

з участю:

представник позивача ОСОБА_1

в режимі відео конференції

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який є громадянином Російської Федерації, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 839877 від 04.10.2006 року , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, отримав у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровим номером :03:001:0554 площею 7.2 га, яка розташована території Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровську області.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, речові права на вказану| земельну ділянку не реєструвалися, разом з тим відповідно до відомостей Держарного земельного кадастру земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0554 площею 7,2 га за категорією земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та з 04.10.2006 перебуває у володінні громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 .

Отже вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_2 більше 17 років.

Згідно з даними Першотравенського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 за обліками не значиться, а отже посвідкою на тимчасове та постійне проживання в Україні не документувався, інформація щодо оформлення ОСОБА_2 паспорту громадянина України відсутня.

За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цих вимог настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, власник земель ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і якщо земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , набувши в 2006 році спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення у власність, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного року не виконав, що є підставою для припинення його права власності на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації за рішенням суду.

Земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливо охороною держави. Право власності на землю гарантується, воно набувається реалізується громадянами, юридичним особами та державою виключно відповідно д закону. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію природні якості землі.

В ході вивчення питання дотримання іноземцями вимог законодавства щодо відчуження протягом року успадкованих земельних ділянок сільськогосподарської призначення, розташованих на території Синельниківського району Дніпропетровської області, встановлено порушення, яке виражається у протиправному володінні та користування громадянином Російської Федерації землею вказаної категорії.

Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельної ділянки у власність держави та її подальше використання з метою забезпечення потреб і першу чергу громадян України.

Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниженні врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, які використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави.

Позовна заява виконувача обов`язків керівника Першотравенської окружної прокуратури подана в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про конфіскацію земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0554 подана в електронній формі через «Електронний суд» за параметрами, визначеними підсистемою «Електронний суд», а саме без зазначення органу уповноваженого на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах позивача - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, .

Відповідно до ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом.

Позивач просить суд про припинення права приватної власності на земельну ділянку відповідача та її конфіскації на користь держави.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач належним чином, через оголошення був двічі повідомлений про час, дату та місце судового засідання, до суду не з`явився, клопотань та заяв не надавла.

Вислухавши сторону позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст.14 Конституції України).

Відповідно до ст.19 ЗК землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, одною з яких є землі сільськогосподарського призначення.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (ч.1 ст.22 ЗК). Частина 5 цієї норми передбачає, що набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.130 ЗК набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть:

а) громадяни України;

б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади;

в) територіальні громади;

г) держава.

Відповідно до ч.2 ст.81 ЗК іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Тобто, згідно із ч.3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянств; можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини друге цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яки розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в прийняття спадщини.

Підставою припинення права власності на земельну ділянку відповідно до п. д , е ч.1 ст.140 ЗК є конфіскація за рішенням суду, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗК станом на 04.10.2006 року, на день отримання ОСОБА_2 . Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, лише громадянам України - членам фермерських господарств передавались безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно ч.1 ст.145 ЗК, станом на день виникнення права власності відповідача на земельні ділянки, передбачено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.

Частиною 2 ст.145 ЗК, станом на день виникнення права власності відповідача на земельні ділянки визначено, що у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст.145 ЗК на час винесення рішення позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, ОСОБА_2 , не маючи громадянства України, тривалий час є власником земель сільськогосподарського призначення, що суперечить нормам Земельного кодексу України.

Відповідно до листа в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Головним управлінням Держгеокадастру заходи представницького характеру, спрямовані на захист порушених інтересів держави в тому числі відносно примусового припинення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0554 не вживались в зв`язку з відсутністю фінансування на виділення коштів для сплати судового збору і звернення до суду.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судовий збір, при подачі позову сплачений у розмірі 2573.52 грн., суд вважає слід відшкодувати на користь позивача, стягнувши зазначені кошти з відповідача відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст..22, 32, 80, 81,130, 145 ЗК України, ст.ст. 4, 133, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Першотравенської окружної прокуратури до ОСОБА_2 про припинення права приватної власності на земельну ділянку та її конфіскації на користь держави задовольнити.

Припинити право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0554 площею 7,2 га, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території: Дніпропетровська область Синельниківський район Миколаївська сільська рада.

Конфіскувати земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0554 площею 7,2 га на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.4 ст.145 ЗК конфісковані земельні ділянки підлягають продажу на земельних торгах.

Стягнути з ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратура сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2573.52 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна