Справа № 362/5815/21
Провадження № 2/362/163/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шмагун М.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

17.10.2024 р. до канцелярії суду від представника відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного провадження.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача, адвокат Демченко І.П. підтримав клопотання від 17.10.2024 р.

Заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали заяви, вивчивши справу, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Відповідно до матеріалів справи, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, позивач не відмовився від позову, сторони не укладали мирової угоди, перешкоди у користуванні земельною ділянкою не усунуті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоцільність закриття провадження у справі, оскільки позивачем висунуті позовні вимоги, які на час розгляду клопотання представника відповідача задоволені не були, спірні правовідносини не вирішено, тому в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 256, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кравченко Л.М.