Справа № 489/6538/24
Провадження №2-о/471/42/24
Номер рядка звіту 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року селище Братське

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Жила Н.М.., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду Миколаївської області від 16.09.2024 року заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя передана на розгляд до Братського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вимоги ст. 32 ЦПК України, суд повинен прийняти до свого провадження справу, яка надійшла з іншого суду за підсудністю.

Вивчивши матеріали вищевказаної заяви, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Отже, на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами сторін (подружжя), а не одним з подружжя.

Вищевказана заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя подана одним із подружжя - заявником ОСОБА_1 , що не може вважатись спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу. Другого з подружжя у якості заявника не зазначено, його підпису заява не містить.

Також, в порушення вимог ч. 1 ст. 109 СК України заяву про розірвання шлюбу подано без письмового договору про те, з ким із подружжя будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, до заяви про розірвання шлюбу не додано доказів про наявність у подружжя двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом (ч. 3 ст. 95 ЦПК України).

Згідно ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

До вищевказаної заяви додано скановані копії письмових доказів, натомість через погану якість вони є нечитабельними.

Крім того, в заяві про розірвання шлюбу не зазначено про наявність у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів.

За загальним правилом, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху (ч. 1ст. 185 ЦПК України).

Вищенаведені недоліки заяви про розірвання шлюбу унеможливлюють відкриття провадження у справі.

За таких обставин, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати заявнику усунути вказані недоліки, шляхом подання до суду належним чином оформленої заяви про розірвання шлюбу відповідно до вимог ст. 109 СК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 109 СК України, ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків вказаної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення цієї заяви без руху.

Роз`яснити завнику, що у випадку не усунення зазначених в ухвалі недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Жила Н. М.