Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1779/24

Провадження № 2/439/523/24

26 листопада 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, ухвалив таке рішення.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовними вимогами до відповідача: ОСОБА_3 , в яких просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , який зареєстрований 18 квітня 2015 року відділом запису актів цивільного стану по міському округу міста Кострома управління РАЦС Костромської області Російської Федерації, актовий запис за №462.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка зазначає, що 18 квітня 2015 року між нею та ОСОБА_3 , відділом запису актів цивільного стану по міському округу міста Кострома управління РАЦС Костромської області Російської Федерації, зареєстровано шлюб, актовий запис за №462.

Позивачка вказує, що з дати укладання шлюбу по лютий 2022 року вона разом з ОСОБА_3 проживала по АДРЕСА_1 , за місцем свої реєстрації. Певний час їхнє сімейне життя складалось добре, проте шлюбні відносини між ними суттєво погіршились. Наразі шлюбні відносини між ними носять суто формальний характер. З лютого 2022 року вона не проживає разом із ОСОБА_3 , який є громадянином Російської Федерації. Моральна основа шлюбу відсутня. Вважає, що фактично сім`я припинила своє існування. Тому переконана, що за таких обставинах спільне подружнє життя в майбутньому є неможливим і даний шлюб повинен бути розірваним. Спору про майно немає.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять суд задовольнити останні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення про виклик до суду. На офіційному веб-сайті Бродівського районного суду Львівської області, оголошення було розміщено 27 серпня 2024 року, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог не надав.

За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що 18 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відділом запису актів цивільного стану по міському округу міста Кострома управління РАЦС Костромської області Російської Федерації, зареєстровано шлюб, актовий запис за №462, свідоцтво серії НОМЕР_1 .(а.с. 6-9)

Згідно із посвідкою на постійне проживання в Україні № ІН161300 від 30 липня 2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Російської Федерації (а.с.11-12).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні №256 від 04 серпня 2022 року виданої ТОВ «Бродівська управляюча компанія», ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою проживання дружини ОСОБА_1 , квартира АДРЕСА_2 . Однак, на час видачі довідки 04 серпня 2022 року за місцем реєстрації не проживає (а.с.13).

Згідно із відповідю, на запит Бродівського районного суду Львівської області про місце реєстрації, відділу ЦНАП Бродівської міської ради Львівської області № 01-0609/251 від 26.08.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Місце перебування даної особи невідомо (а.с. 19).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право», шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Відповідно до ст. 279 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між особою в Україні здійснюється за законом України.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно п. 2 ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Україна/росія) в редакції від 21 січня 2006 року зазначається, що якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Пунктом 2 статті 29 Конвенції визначено, що по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28 компетентною є установа Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя.

У зв`язку із порушенням Російською Федерацією цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного акту, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справ України 24 лютого 2022 року нотифікувало МЗС РФ про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з Росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та Російською Федерацією від 14 лютого 1992 року. Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в Росії та Росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Згідно із п. 1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.

У ст. 18 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено права у шлюбних і сімейних відносинах», зазначено, що іноземці можуть укладати і розривати шлюби з громадянами України та іншими особами відповідно до законодавства України, та вказано, що іноземці мають рівні з громадянами України права і обов`язки у шлюбних і сімейних відносинах.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.

Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України.

Відтак, враховуючи, що сторони зареєстрували шлюб у російській федерації, однак позивачка є громадянкою України, проживає на території України, де має постійне зареєстроване місце проживання, а відповідач, хоч і є громадянином іноземної держави, однак на законних підставах проживав в Україні, суд вважає за необхідне до зазначених правовідносин при вирішенні справи про розірвання шлюбу застосувати законодавство України.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

На підставі ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна не існує.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають до задоволення, оскільки сім`я розпалася і збереження її неможливе.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі статей 112-113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 81, 89, 141,211, 247, 258-259, 263-265, 282-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , який зареєстрований 18 квітня 2015 року відділом запису актів цивільного стану по міському округу міста Кострома управління РАЦС Костромської області російської федерації, актовий запис за №462.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 26 листопада 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 .

Суддя Б.М. Петейчук