Справа № 645/3222/24
Провадження № 2/645/1665/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2024 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання Пастушенко К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
31 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2020 року по теперішній час. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на спільному утриманні сторін, так як відповідач у добровільному порядку щомісяця надає матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн. Проте відповідач участі у вихованні дитини не приймає, з дитиною спілкується зі згоди позивача. Позивачу відомо, що відповідач офіційно працевлаштований і працює продавцем консультантом в магазині «Лайфселл», його щомісячний дохід складає близько 30 000 грн. На думку позивача, такий дохід дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 7000 грн., щомісяця. ОСОБА_2 не є платником аліментів за інших підстав. Вказала, що вона з 01.05.2024 офіційно працевлаштувалась на роботу медичної сестри стаціонару в КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова». Має дохід біля 8000 грн. Враховуючи викладені обставини, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.06.2024 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. До суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення суду.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, заяв та клопотань від відповідача не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Згідно вимог ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 28.08.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.08.2020 року.
Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові СМУ МЮ (м.Харків) серії НОМЕР_2 від 17.12.2020 року батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на спільному утриманні сторін, відповідач щомісяця надає матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн., що не спростовано відповідачем під час розгляду справи.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Стаття 27 Конвенції «Про права дитини» дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2563 грн.
Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд задовольняє позовні вимоги повністю та визначає розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 7000 грн. щомісячно, починаючи з 31.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів на спростування позовних вимог відповідачем подано не було. Відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки.
Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, в тому числі з урахуванням віку дитини, потреб в її забезпеченні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що позивачка за подання позову, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в розмірі 1211,20 грн. з відповідача по справі на користь держави.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 гривень 00 коп., щомісяця, починаючи з 31.05.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 29 липня 2024 року.

Суддя Г.С. Шевченко