УХВАЛА

29 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 335/8801/23

провадження № 61-14991ск24

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Погосян М. А. засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме подати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із належним обґрунтуванням пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, на який вона посилається, як на підставу касаційного оскарження судових рішень.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу.

Верховний Суд вважає, що заявник вимоги ухвали від 14 листопада 2024 року не виконала та належним чином не обґрунтувала необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо відповідних норм права. Заявник формально посилається на відсутність практики Верховного Суду щодо застосування пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», однак не обґрунтовує зазначену підставу великою кількістю справ у подібних правовідносинах, які перебувають на розгляді судів (першої та апеляційної інстанції).

Касаційний суд має забезпечувати формування єдиної судової практики шляхом надання відповідного тлумачення (правозастосування) норм права.

Про необхідність формування єдиної правозастосовчої практики свідчить, зокрема, відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному, велика кількість справ у подібних правовідносинах, які перебувають на розгляді судів.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Заявник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 14 листопада 2024 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини, визнати неподаною та повернути.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко