Провадження № 2/344/488/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частину майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вимогами якого просить: встановити факт, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 16.10.2019 до 18.06.2022 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 67,3 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, як спільне майно подружжя.

В обґрунтування позовної заяви позивачка вказала, що вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дружина та чоловік без реєстрації офіційного шлюбу з 2016 року аж до його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб вони не реєстрували, оскільки перший період спільного проживання ОСОБА_8 ще формально перебував у зареєстрованому шлюбі з колишньою дружиною (до жовтня 2019 року), а після цього не надавали значення такій реєстрації так як жили повноцінною сім`єю. Шлюб між ОСОБА_8 та його колишньою дружиною ОСОБА_3 розірвано 16.10.2019, що підтверджується копією рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.10.2019 у справі № 344/13019/19. Зазначене рішення про розірвання шлюбу прийнято саме за позовом ОСОБА_7 і у ньому безпосередньо вказано, що він із колишньою дружиною не проживає упродовж останніх двох років.

Позивачка зазначає, що через деякий час після знайомства їх стосунки почали носити характер подружніх і з 2016 року вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації офіційного шлюбу. Упродовж 2016-2017 років вони не мали власного постійного місця проживання та переїжджали разом з однієї орендованої квартири до іншої. У 2017 році вона з ОСОБА_8 продовжили проживати разом в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Факт спільного проживання в зазначеній квартирі підтверджується договором її оренди, у якому зокрема містяться відомості, що ОСОБА_8 там проживає разом з дружиною, тобто з нею.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 15.08.2018 року.

За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_8 спілкувався з її батьками та родичами, вона їздила до його родичів, спілкувалась, була та надалі є в хороших стосунках з його дітьми від попереднього шлюбу. Тобто таке їхнє спільне проживання однією сім`єю було абсолютно відкритим та ні від кого не приховувалось. ОСОБА_7 здійснював реєстрацію їхнього сина у дитячому садочку за адресою їх орендованої квартири, що підтверджується відповідним свідоцтвом міської ради. Після народження сина вони вирішили разом придбати власне житло в інтересах їх сім`ї. Вони з чоловіком постійно працювали, обидвоє займались підприємницькою діяльністю, але коштів для придбання власної квартири не вистачало. Зокрема, у неї було декілька магазинів, у яких вона здійснювала продаж одягу. Тому у січні 2020 року вони взяли кредит в розмірі 20000 доларів США у банку Львів (кредитний договір № 38/В/2020 від 31.01.2020), значну частину якого використали на придбання квартири. Зазначений кредит оформлявся на ОСОБА_7 , а вона була його поручителем, що підтверджується відповідним договором поруки. Кредитні кошти вони сплачували спільно. Вона особисто здійснювала багато платежів, що підтверджується відповідними банківськими платіжними дорученнями та квитанціями.

Як вказано у позовній заяві, перебуваючи у фактичному шлюбі, за спільні кошти, позивачка разом із ОСОБА_7 26.02.2020 придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 26.02.2020 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Загальна площа квартири складає: 67,3 кв.м., житлова площа: 38 кв.м. Квартира була придбана для їхнього спільного проживання як сім`ї. У зазначеній квартирі вони з сином зареєстровані та проживають досі. Право власності на неї зареєстроване ОСОБА_8 .

Влітку 2021, а саме 26.08.2021, ОСОБА_8 взяв ще один кредит (договір № 38/В/2020 від 26.08.2021) у розмірі 300 000,00 (триста тисяч гривень 00 копійок), який вона виплачує до цього часу. Ці кошти вони використовували для погашення попереднього кредиту та на власні потреби.

За час їхнього спільного проживання вже у новій квартирі, куди вони переїхали через місяць після придбання, вони продовжили вести спільне господарство, робили поточний ремонт: замінили вхідні двері, встановлювали лічильники, купували меблі, побутову техніку, що підтверджується чеками, які збереглися у неї, вона часто оплачувала вартість комунальних послуг, під`єднувала інтернет до їхньої квартири за адресою: АДРЕСА_3 , вартість матеріалів для ремонту в квартирі, а також заборгованість по кредитах, що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, вони за рахунок спільної праці та коштів придбавали одяг, побутові речі, продукти харчування, майно для спільного користування, несли спільні витрати по утриманню житла, в якому проживали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були об`єднанні працею, побутом, відпочивали та працювали разом, виховували та дбали про добробут їх сина ОСОБА_9 , тобто проживали як одна сім`я, як чоловік та дружина з усіма притаманними цьому ознаками.

ІНФОРМАЦІЯ_5 її чоловік ОСОБА_7 помер у місті Івано-Франківськ від серцевого нападу, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.06.2022 року. Вона займалась його похованням. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя заповіт він не склав. З метою прийняття спадщини, що залитися після його смерті, зокрема квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , до нотаріуса звернулись всі відповідачі. Спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Гречанюк Ольги Петрівни. До першої черги спадкування належать діти його померлого чоловіка, у тому числі їх спільний син ОСОБА_9 . На даний час свідоцтва про право на спадщину ще нікому зі спадкоємців не видавались. У той же час, з урахуванням спільності майна подружжя, оскільки вони спільно придбали її у період спільного проживання, їй необхідно юридично встановити факт їх проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а також здійснити поділ даної квартири. Факт її проживання з ОСОБА_7 як чоловіка та дружини підтверджується свідоцтвом про народження їх сина ОСОБА_5 , фактом їхньої реєстрації за адресою, придбаної квартири у АДРЕСА_3 (згідно запису у її паспорті та запису карти реєстрації особи), договором оренди попередньої квартири, банківськими кредитними договорами та договором поруки, квитанціями про сплату кредитів та оплату будівельних матеріалів, тощо.

Враховуючи викладене, позивачка зазначає, що оскільки придбання спірної квартири було здійснено в період перебування у фактичних шлюбних відносинах та за спільні кошти, то таке майно, а саме спільна квартира визначається спільним набутим майном за час проживання однієї сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ухвали суду від 16 листопада 2023 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, просять їх задовольнити.20.11.2024 представник позивача - адвокат Гедзик В.М. подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі не прибули у судове засідання, належно повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи не прибув у судове засідання, подавши письмові пояснення стосовно даного спору.

У судовому засіданні допитано свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили відомі їм обставини стосовно даного спору.

Так, свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні вказала, що знайома з ОСОБА_1 з 2016 року. Вони тісно спілкувалися, вона приходила до ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у гості. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали разом як одна сім`я, спочатку на АДРЕСА_4 на орендованих квартирах. Також ОСОБА_12 та ОСОБА_8 часто до неї приходили разом. Свідку відомо, що ОСОБА_8 перебував у шлюбі з іншою жінкою, від цього шлюбу у ОСОБА_8 є дочка ОСОБА_13 , яку вона добре знає, бо ОСОБА_13 також приходила до них у гості. Знає, що ОСОБА_8 зробив пропозицію одружитися ОСОБА_12 . Вона бувала у них до пологів ОСОБА_12 , так і після народження дитини бувала у них вдома. У квартирі проживали ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та їхня дитина.

Свідок ОСОБА_11 пояснила у судовому засіданні, що знає ОСОБА_12 з 2014 року, вони тісно спілкувалися, вона є хрещеною мамою дитини. Їй відомо, що ОСОБА_15 з 2015 року мала відносини з ОСОБА_8 , вони часто разом приходили у компанії як подружжя. Знає, що ОСОБА_15 та ОСОБА_8 проживали разом на зйомній квартирі на АДРЕСА_4 . Свідку відомо, що ними разом за спільні кошти придбана квартира по АДРЕСА_5 . Вона приходила до них, до дитини, вони часто разом йшли на прогулянки. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 проживали відкрито як подружжя. Їй відомо, що ОСОБА_8 мав дружину, її звати ОСОБА_16 та знає дочку від попереднього шлюбу ОСОБА_8 - ОСОБА_13 , яка часто приходила до них.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позиція сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, т. 1).

Встановлено, що 19.04.2006 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 (а.с. 18, т. 1).

07.02.2006 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с. 19, т. 1).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2019 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 20-21, т. 1).

Як вбачається з копії Договору оренди квартири від 10.07.2017, ОСОБА_7 уклав такий Договір з метою оренди квартири по АДРЕСА_2 з метою проживання разом із дружиною (а.с. 31-32, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від від 15.08.2018 року. У графі «Батьки» зазначено: Батько - ОСОБА_7 , Мати - ОСОБА_1 (а.с. 11, т. 1).

ОСОБА_7 здійснював реєстрацію дитини - ОСОБА_5 у дитячому садочку за адресою орендованої квартири (по АДРЕСА_2 ), що підтверджується відповідним свідоцтвом міської ради ( а.с. 33, т. 1).

Позивачка стверджує, що перебуваючи у фактичному шлюбі, за спільні кошти від заняття підприємницькою діяльністю та спільно отримані кредитні кошти, разом із ОСОБА_7 26.02.2020 придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , загальною 67,3 кв.м., житловою площею 38 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.02.2020 (а.с. 22-23, т. 1) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 24, т. 1).

До матеріалів справи долучено витяг з Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (а.с. 9, т. 1) та виписку з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осбі-підприємців та громадських формувань щодо ФОП ОСОБА_1 (а.с. 10, т. 1).

Згідно кредитного договору № 38/В/2020 від 31.01.2020 року, ОСОБА_7 отримав кредитні кошти у АТ АКБ «Львів» у розмірі 20 000,00 доларів США (а.с. 36-40, т. 1).

Згідно Договору поруки № 38/В/2020/Р-1 від 31.01.2020 року, ОСОБА_1 виступила поручителем за належне виконання ОСОБА_7 кредитного договору № 38/В/2020 від 31.01.2020 року (а.с. 41-42, т. 1).

Як вбачається з копії кредитного договору № 743/В/2021 від 26.08.2021, ОСОБА_7 отримав кредит у АТ АКБ «Львів» у розмірі 300 000,00 грн (а.с. 43-47, т. 1).

Долученими платіжними документами підтверджено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_7 здійснювали платежі на погашення кредиту (а.с. 48-64, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер у місті Івано-Франківськ, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.06.2022 року (а.с. 17, т. 1).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, у тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , загальною 67,3 кв.м., житловою площею 38 кв.м.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачці необхідно для захисту майнових прав, зокрема, визнання права власності на 1/2 частки квартири.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення поняття «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Встановлення факту проживання сторін у справі сім`єю без реєстрації шлюбу позивачу необхідно для реалізації положень ст.74 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

За змістом ст. 60 СК України належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається, крім іншого, і спільністю участі чоловіка, жінки коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного, для правильного застосування ст. 74 СК України у системному зв`язку зі ст. 60 СК України при вирішення спору щодо визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити джерело його набуття.

Згідно з ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

З аналізу вказаних норм випливає, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею необхідно вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно, майно придбане в період спільного проживання визнається спільною сумісною власністю згідно з вимогами ст. 74 СК України.

Дослідивши матеріали справи, вбачається, що факт проживання позивачки ОСОБА_1 з ОСОБА_7 як чоловіка та дружини підтверджується: свідоцтвом про народження сина ОСОБА_5 (а.с. 11, т. 1); фактом реєстрації ОСОБА_1 та сина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_6 - згідно запису у паспорті позивачки (а.с. 7, зворот, т. 1) та запису та карток реєстрації особи (а.с. 34, 35, т. 1); договором оренди попередньої квартири (а.с. 31-32, т. 1); банківськими кредитними договорами та договором поруки та квитанціями про погашення кредиту (а.с. 36-40, 41-42, 43-47, 48-64, т. 1); Договором № 6826 оренди обладнання від 14.07.2021, укладеним між ТОВ «ЮТІМ» та ОСОБА_1 , згідно якого позивачка під`єднувала інтернет до їхньої квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26-27, 28, т. 1); показами свідків.

Як встановлено з письмових пояснень, наданих Службою у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04.11.2024 № 1221/47.5-08/14в (а.с. 11-14, т. 2), згідно з актом обстеження умов проживання, складеного 04.10.2024 року працівниками Служби у справах дітей, відомо, що спірне житло за адресою: АДРЕСА_1 , в належному стані. Квартира розміщена на 4 поверсі 9-поверхового будинку, складається з 3 кімнат, є коридор, кухня, роздільний санвузол. У помешканні проведено ремонт, кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. За даною адресою проживають та мають постійне місце проживання ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до оцінки потреб сім`ї ОСОБА_19 , складеного фахівцем МЦСССДМ 11.06.2024 року відомо, що позивачка з дитиною проживають у спірному помешканні. Зі слів матері вона здорова, шкідливі звички відсутні, проживала з батьком дитини спільною сім`єю до його смерті. ОСОБА_20 власниця перукарні на АДРЕСА_7 . Заробітна плата матері становить приблизно 15000 грн. Складні життєві обставини відсутні. ЗІ слів матері дитина розвивається згідно віку, хлопчик відкритий , іде на контакт.

Згідно з інформацією Івано-Франківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.06.2024 року № 47.5-08/247 відомо, що ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_8 , в телефонному режимі відмовилась від візиту фахівця із соціальної роботи МЦСССДМ для здійснення оцінки потреб. У телефонній розмові з працівниками Служби у справах дітей мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 повідомила, що донька навчається за межами міста Івано-Франківська, на пропозицію обстежити умови проживання категорично відмовилася. ОСОБА_21 не висловила однозначної позиції щодо розгляду справи, зіславшись на те, що донька самостійно висловиться, коли досягне повноліття. На пропозицію працівників Служби все ж надати свою думку щодо даного спору, запропонувала зв`язатися з нею 07.10.2024 року, однак в подальшому при спробах сконтактувати з ОСОБА_22 , її номер телефону не відповідає.

Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної "сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік недомовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 372 ЦК України, зазначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 під час спільного проживання з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу придбали квартиру АДРЕСА_9 .

На підставі викладеного, а також те, що суд визнав доведеним факт спільного проживання однією сім`єю позивачки та ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу у період з 16.10.2019 по день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому набуте ними за час спільного проживання зазначене нерухоме майно на підставі ст. 74 СК України, належить їм на праві спільної сумісної власності та підлягає поділу між ними в рівних частинах.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними та допустимим доказами, не спростованими відповідачами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 16.10.2019 до 18.06.2022 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 67,3 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, як спільне майно подружжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 28.11.2024 року.