Справа № 639/4957/24
Провадження № 2/639/1651/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.,

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/4957/24 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

установив:

16.08.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 61473,95 грн, з яких: 53170,96 грн за послугу постачання теплової енергії за період з 01.07.2019 по 31.07.2024; 764,40 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.07.2024; 1572,32 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2019 по 31.07.2024; 443,04 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.07.2024; 1572,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.07.2024; 511,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.07.2024; інфляційні втрати в сумі 2519,86 грн, три відсотки річних 919,37 грн, та судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КП «Харківські теплові мережі» як теплопостачальна організація, відповідно до законодавства, надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будівників м. Харкова. Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати отриманих послуг станом на 01.08.2024 у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 61473,95 грн, з яких: 53170,96 грн за послугу постачання теплової енергії за період з 01.07.2019 по 31.07.2024; 764,40 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.07.2024; 1572,32 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2019 по 31.07.2024; 443,04 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.07.2024; 1572,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.07.2024; 511,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.07.2024. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги відповідачам нараховані інфляційні втрати в сумі 2519,86 грн та три відсотки річних у сумі 919,37 грн.

19.08.2024 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.18-19).

05.09.2024 ухвалою суду судовий розгляд справи відкладено за спільною заявою відповідачів від 04.09.2024 про відкладення судового засідання та надання строку для підготовки та подання відзиву на позовну заяву (а.с.43, 45-46).

08.10.2024 ухвалою суду суд долучив до матеріалів справи наданий відповідачами 04.10.2024 спільний відзив на позовну заяву та подану стороною позивача 07.10.2024 відповідь на відзив, судовий розгляд справи відкладено, оскільки станом на 08.10.2024 не сплив строк на подання відповідачами заперечень, продовжено строк судового провадження (а.с.61-65, 71-83).

У відзиві на позов відповідачі посилалися на те, що позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.07.2019 по 31.07.2024 за межами встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, та доказів щодо поважності пропуску строків позовної давності позивач не надав. Також, доказів того, що з мешканцями кв. АДРЕСА_1 укладалися індивідуальні договори на постачання теплової енергії та гарячої води, а також на оплату послуг з технічного обслуговування прибудинкових та внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, або відмови від укладення таких договорів, КП «ХТМ» не надало. У будинку, де знаходиться квартира відповідачів, встановлено загальний прибор обліку (лічильник) опалення, та з наданих позивачем відомостей нарахувань та оплат за теплову енергію вбачається, що кожного місяця нараховуються до сплати різні суми, але позивачем не зазначено і суду не надано, з чого складаються загальні показники лічильника, яким чином та на підставі чого регулюється теплопостачання кожного місяця, якою відповідальною особою знімаються показання лічильника, порядок нарахування розміру сплати тощо, яким чином суми за постачання теплової енергії нараховуються на окрему квартиру. Також, у квартирі відповідачів встановлено прибори обліку гарячої води, відповідно до яких відповідачами надається інформація щодо показань цих приладів. З відомості нарахувань та оплат за постачання гарячої води вбачається, що нараховані позивачем суми не відповідають дійсності та надто завищені, оскільки позивач безпідставно просить стягнути абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води та послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води. На думку відповідачів розрахунок сум інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з липня 2019 року по листопад 2021 року виходить за межі позовної давності, та не підлягає задоволенню. Відповідачі просили застосувати до цих спірних правовідносин позовну давність, розглядати позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за останні три роки, що передують подачі позову, з 31.07.2021 по 31.07.2024. Відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог: в частині стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.07.2019 по 31.07.2021; за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії та гарячої води, за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, та стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

У відповіді на відзив сторона позивача просила відхилити заперечення відповідачів та задовольнити позовні вимоги, зазначивши що відповідно до діючого законодавства, на момент звернення позивача з позовом до суду строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, не сплив, строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості, у тому числі стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, позивачем не пропущений. Щодо укладання індивідуальних договорів зазначив, що такі договори є публічними, укладені відповідно до ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України та містять умову про те, що фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, факт отримання ними наданої послуги не заперечується останніми.

Представник позивача ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності (а.с.10), подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.60).

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі (згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), у судове засідання повторно не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили.

29.10.2024 відповідачі через канцелярію суду подали спільну заяву, в якій зазначили, що про дату, час судового засідання, призначеного на 08.10.2024, вони вчасно в установленому законом порядку не були повідомлені, станом на 28.10.2024 на їх адресу жодних судових повідомлень про наступну дату та час судового засідання не надходило, в зв`язку з чим просили своєчасно повідомити їх в установленому законом порядку про дату та час судового засідання, оскільки мають намір брати участь у судовому засіданні для захисту своїх інтересів (а.с.97-98).

За змістом п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів судової справи вбачається, що судові повістки про виклик відповідачів в судове засідання, призначене на 09-00 годину 05.09.2024, що направлялися на адресу місця реєстрації відповідачів, адресатами не отримані та повернуті до суду 29.08.2024 з проставлянням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.37-40).

04.09.2024 у приміщенні суду відповідач ОСОБА_2 особисто отримала на руки ухвалу суду про відкриття провадження у справі з позовною заявою з додатком та судову повістку про виклик в судове засідання на 09-00 годину 05.09.2024 (а.с.41,42).

Судові повістки про виклик відповідачів в судове засідання, призначене на 11-30 годину 08.10.2024, що направлялися на адресу місця реєстрації відповідачів, адресатами не отримані та повернуті до суду 12.09.2024 з проставлянням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.56-59).

Судові повістки про виклик відповідачів в судове засідання, призначене на 09-00 годину 30.10.2024, що направлялися на адресу місця реєстрації відповідачів, адресатами не отримані та повернуті до суду 16.10.2024 з проставлянням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.93-96).

Отже, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяв відповідачам в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, відкладав судові засідання задля надання відповідачам часу на подання відзиву та заперечень на відповідь на відзив, матеріали справи містять докази про належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судових засідань. А згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сторони у справі, які знають про перебування їх справи на розгляді у суді, діючи добросовісно повинні час від часу цікавитися ходом та стадіями розгляду їх справ.

Крім того, в умовах розвитку сучасних технологій, відповідачі, дійсно бажаючи брати участь у судовому розгляді, мали можливість дізнатися про хід судового розгляду, зокрема про дати призначених судових засідань з відкритих джерел інформації, як то: сайт Судової влади України; офіційний сайт Жовтневого районного суду м.Харкова; Єдиний державний реєстр судових рішень; додаток «ДІЯ»; канцелярія суду, куди вони подавали свої заяви тощо.

Проте, відповідачі у судові засідання не з`являються, судову кореспонденцію не отримують.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України).

Зважаючи на складність та категорію справи, яка є малозначною та розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, строки судового провадження, враховуючи, що свою позицію стосовно спірних правовідносин відповідачі виклали у заяві по суті спільному відзиві, суд 30.10.2024 не встановив підстав, передбачених частиною 2 статті 223 ЦПК України, щодо відкладення судового засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4,17).

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З 01.12.2021 на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 у багатоквартирних будинках набрав чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31.10.2021 року (а.с.11,13).

Відповідно до п. 4 зазначених Індивідуальних договорів, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5 Індивідуальних договорів Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуальних договорів є календарний місяць.

Відповідно до п. 34 Індивідуальних договорів споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Пунктами 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51). Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52).

Виходячи з положень п.4 Індивідуальних договорів датою їх акцептування є 01.12.2021 року, тобто факт отримання послуг.

Також, з 01.07.2022 набрали чинності Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та Публічний договір з технічного обслуговування, та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 (а.с.12, 14).

Згідно з п. 2 Публічних договорів, договір вважається укладеним між виконавцем та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладання договору.

Відповідно до п. 4 зазначених договорів фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуг.

Згідно з п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та умовах, визначених цим Договором.

Пунктами 13, 14, 15 Публічних договорів передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць (п. 13). Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (п. 14). Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги (п. 15).

Згідно з пунктами 30, 31 Публічних договорів договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 30). Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 31).

Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, які надає позивач.

Однак, відповідачі, отримуючи надані їм послуги, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв`язку з чим, як вбачається з відомостей про нарахування та оплату на особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , нарахована заборгованість: у розмірі 53170,96 грн за послугу постачання теплової енергії за період з липня 2019 року по липень 2024 року; 1572,32 грн за послугу з постачання гарячої води за період з липня 2019 року по липень 2024 року; 1572,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.07.2024; 511,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води; 764,40 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.07.2024; 443,04 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.07.2024 (а.с.5-8).

Факт отримання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води відповідачі не заперечують, доказів того, що послуги відповідачам не надавалися, що вони не користувалися наданими послугами, матеріали справи не містять.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що складений позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим, доказів про погашення виниклої заборгованості та контррозрахунку відповідачами не надано.

Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води боржникам за період з вересня 2019 року по січень 2022 року нараховані інфляційні втрати в сумі 2519,86 грн та три відсотки річних у сумі 919,37 грн (а.с.9).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Свого часу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц виснувала, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Згідно зі ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набув чинності 02.04.2020.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, останній раз Законом України № 3891-IX "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" по 09.11.2024.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020.

Отже, у цих спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за надані послуги, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, в силу пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову (16.08.2024) не спливла.

Правова позиція щодо застосування статті 257 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі»» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн (а.с.3).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, в рівних частках по 757,00 грн з кожного.

Керуючись ст. 4, 6, 7, 12, 13, 19, 76-81, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, , заборгованість в сумі 61473 (шістдесят одну тисячу чотириста сімдесят три) грн 95 коп., з яких: 53170,96 грн за послугу постачання теплової енергії за період з 01.07.2019 по 31.07.2024; 764,40 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.07.2024; 1572,32 грн за послугу з постачання гарячої води за період з 01.07.2019 по 31.07.2024; 443,04 грн за абонентську плату за індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.07.2024; 1572,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.07.2024; 511,50 грн за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.07.2024; інфляційні втрати в сумі 2519,86 грн, три відсотки річних 919,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, в рівних частках по 757 (сімсот п`ятдесят сім) грн з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій сттті 358а цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 30.10.2024.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО