29.11.2024 Суддя Маркосян М. В.
Провадження № 2/644/4417/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі судді Маркосян М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ;

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_2 , в якому просить стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в сумі 172811,02 грн. з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат та суму моральної шкоди в розмірі 76250,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що відповідно до вказівок трейдерів перераховував на рахунки фізичних осіб грошові кошти, трейдери пояснювали йому, що ці особи є офіційними представниками, уповноваженими на здійснення платіжних операцій саме для інвестиційної діяльності. Серед інших, позивачем було перераховано відповідачу 152500,00 грн., які він просить стягнути в судовому порядку з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат, а також просить стягнути моральну шкоду.

Під час вирішення питання про відкриття провадження суддя з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява подана з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів».

Судом встановлено, що з обґрунтування позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що між позивачем та відповідачем жодних договірних правовідносин не існувало.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закон України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; п. 19 продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; п. 17 послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; п. 3 виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Відповідно до ст. 1-1 Закон України «Про захист прав споживачів» (сфера дії цього Закону) цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Отже, передумовою захисту прав споживача згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» є виникнення індивідуальних відносин між споживачем та надавачем послуги або продавцем товару. Отже, виходячи із обгрунтування позовної заяви, даний Закон не поширюється на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, у зв`язку з чим положення ст. 22 Закон України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору за подання позову та положення ч.5 ст. 28 ЦПК України в частині визначення підсудності за вибором позивача до даного спору не підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно дост.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1-ше січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджетуУкраїни. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За подання позовної заяви майнового характеру, поданою фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1-го відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн., який визначено станом на 01.01.2024 року.

Враховуючи що в даному позові міститься вимога про стягнення грошових коштів в загальному розмірі 172811,02 грн., даний позов відноситься до позовних заяв майнового характеру.

Крім того, в позові заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 76250,00 грн., з якої судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.).

На підставі викладеного, позивачу необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки та сплати суму судового збору, виходячи із заявлених позовних вимог, в розмірі 4756,11 грн. судового збору.

Реквізити для сплати судового збору зазначені на офіційному веб-сайті суду за посиланням https://og.hr.court.gov.ua/sud2029/gromadyanam/sudzbir/. Також позивач має змогу скористатись електронним сервісом для сплати судового збору на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказаний позов подано до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з посиланням на положення ч.5 ст. 28 ЦПК України, яка, на думку суду, не підлягає застосуванню до даного позову. Однак, навіть з урахуванням можливої підсудності позову за зареєстрованим місцем проживання позивача, позов не підлягає розгляду Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, оскільки, згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №931285 від 28.11.2024, останнім зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

Тож, позивачу слід обґрунтувати подання позовної заяви саме до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, у випадку надання додаткового пояснення щодо позову, згідно із Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який обчислюється з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) для усунення недоліків, зазначених в її мотивувальній частині 5-ти денний строк з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений термін заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові із усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марина МАРКОСЯН