Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

секретар судового засідання Рашевська О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бар справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 в них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на утриманні матері. З січня 2024 року відносини між сторонами погіршилися, вони не проживають разом, домашнє господарство не ведуть. Діти постійно проживають з мамою в орендованій квартирі у Києві та перебувають на її утриманні, що вимагає значних щомісячних витрат на їжу, одяг та розвиток дітей. Відповідач надає кошти на утримання обох доньок у розміру п`яти тисяч гривень в середньому розрахунку на один календарний місяць, проте цих коштів недостатньо для забезпечення усіх потреб дітей, зокрема; харчування, одяг, навчання, розвиток, відпочинок, оздоровлення, тощо. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошові сумі у розмірі 15000 грн. щомісячно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково. У відзиві вказав, що викладені у позовній заяві обставини не підтвердженні жодним належним та допустимим доказом, зокрема факт сплати орендної плати за квартиру та заробітна плата позивача. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей по 2500 грн щомісячно на кожну дитину .

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Так, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

25 жовтня 2014 року між позивачем ОСОБА_5 та Відповідачем, ОСОБА_2 , укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №5.

Від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З січня 2024 року сторони разом не проживають, домашнє господарство не ведуть, кожен проживає окремо своїм особистим життям. Діти постійно проживають з матір`ю, та перебувають на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_1 надає кошти на утримання обох доньок у розмірі п`яти тисяч гривень в місяць, що сторонами визнається та не заперечується.

Факт працевлаштування позивача ОСОБА_1 , отримання нею заробітної плати, сплати орендної плати за квартиру, комунальних платежів, та розмір таких витрат, позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом.

Наданий позивачем договір оренди квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між орендарем ОСОБА_2 та орендодавцем ОСОБА_6 . Позивач не являється стороною договору.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на кожну дитину щомісячно.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України та ст. ст. 180, 182, 183, 184, СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: № НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 09.04.2024 року i до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Повне судове рішення складено 26.07.2024

Суддя: