Справа № 686/4382/24
Провадження № 2/686/5266/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» звернулося до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на те, що 19.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA», первісний кредитор) та ОСОБА_2 було укладено договір №5-5, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на платіжну картку, емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. При цьому, позивач зазначає, що вказаний договір не відноситься до споживчого кредитування. Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua (https://monetka.ua) та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким відповідач ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту.

Кредитні кошти були відправлені відповідачу на платіжну картку емітовану АТ «Ощадбанк», після проходження ним верифікації шляхом підтвердження на номер телефону, вказаний клієнтом при оформленні відповідної позики. 17.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №5-5 від 19.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто».

Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, що призвело до утворення заборгованості у сумі 28625,00 гривень, яка складається із: 5 000 грн. - заборгованість за кредитом; 2625,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,75% за кожен день користування кредитом, за період з 19.02.2021 року по 20.04.2021 року (включно); 21000 грн. заборгованість за нарахованими процентами, відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом, за період з 21.04.2021 року по 18.08.2021 року (включно), відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Ріальто» грошові кошти у сумі 28625,00 грн., а також суму судового збору 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 гривень.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Цапіва Ігора Миколайовича про перегляд заочного рішення суду було задоволено, заочне рішення суду від 02.05.2024 року скасовано та справи призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

04.09.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому частково визнаються позовні вимоги у розмірі 5000 грн. та 2500 грн. штрафних санкцій, всього 7500 грн.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

07.10.2024 року від представника позивача надійшли письмові пояснення із запереченнями щодо обставин, викладених у відзиві на позов.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачки в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково у сумі 7500 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом об`єктивно встановлено, що відповідно до укладеного договору №5-5 від 19.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_2 , відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Ощадбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75% суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення терміну повернення кредиту.

Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на вебсайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua, для чого нею пройдено ідентифікацію та верифікацію особи заповнено анкету-заяву, надано паспортні дані, РНОКПП, місце реєстрації та проживання, зазначено реквізити картки для отримання кредиту, підтверджено номер мобільного телефону. Підписавши кредитний договір електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідачка надала згоду з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту, з яким ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Вказане підтверджується договором №5-5 від 19.02.2021 року, витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua щодо хронології дій укладення кредитного договору №5-5 від 19.02.2021 року, анкетою-заявою на кредит №756796 від 18 лютого 2021 року.

Кредитні кошти в сумі 5000,00 грн були перераховані відповідачці 19.02.2021 на платіжну картку, зазначену відповідачкою, емітовану АТ «Ощадбанк», що підтверджується відповідним чеком №376958275, виданим ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», та не заперечується відповідачкою.

Згідно з п. 1.2 договору кредиту №5-5 від 19.02.2021 року, який відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, позичальник надав йому фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в п. 1.3 цього договору (30 днів).

Пунктом 1.2 цього договору сторонами погоджено процентну ставку за користування кредитом 1,75% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 638,75%) користування кредитом у межах тридцятиденного строку.

Відповідно до п. 3.3 договору у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 договору (з врахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50% кредитом понад строк, зазначений у п. 1.3 цього договору.

Відповідачка умови договору не виконала, коштів не повернула.

17.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором №5-5 від 19.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто».

Зазначені обставини підтверджуються наданим договором про відступлення права від 17.06.2021 року, а також витягом з акту приймання-передачі прав №1 від 17 червня 2021 року до договору відступлення прав вимоги № 17/06/2021-Р/М-3.

У зв`язку з цим, представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у загальному розмірі 28625,00 гривень, яка складається з: 5000 гривень заборгованість за кредитом; 2625 гривень 00 копійок заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,75% за кожен день користування кредитом за період з 19.02.2021 року по 20.04.2021 року; 21000 гривень 00 копійок заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 21.04.2021 року по 18.08.2021 року відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що ТОВ «ФК «Ріальто» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором, а ОСОБА_2 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровими підписами за допомогою одноразового ідентифікатора, однак остання в порушення умов вказаного договору не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту.

Аналізуючи матеріали справи та наявні у ній документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання ОСОБА_2 , а стороною відповідача не надано належних доказів на спростування виникнення зобов`язань перед позивачем, що випливають з кредитного договору №5-5 від 19.02.2021 року, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредиту є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, судом не береться до уваги заява представника відповідача про розстрочення виконання судового рішення на один рік, оскільки така заява є передчасною та подається на стадії примусового виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №5-5 від 19.02.2021 року, яка станом на 07.02.2024 року становить 28625,00 гривень та складається з: 5000 гривень заборгованість за кредитом; 2625 гривень 00 копійок заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,75% за кожен день користування кредитом за період з 19.02.2021 року по 20.04.2021 року; 21000 гривень 00 копійок заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 21.04.2021 року по 18.08.2021 року відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Також, суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.

Так, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано договір про надання юридичних послуг від 02 червня 2022 року, укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та адвокатом Руденком К.В., акт приймання-передачі наданих послуг №195 від 29.12.2023 року та копію платіжної інструкції №1045 від 29.12.2023 року.

Зазначені витрати не заперечувалися стороною відповідача, заяви про зменшення витрат на правову допомогу відповідачкою подано не було.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок та 9000 гривень витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 599, 625, 627, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» () заборгованість за договором №5-5 від 19.02.2021 року у загальному розмірі 28625,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 9000 грн., всього стягнути 40047,40 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.10.2024 року.

Суддя Сергій Стефанишин