Провадження № 2-о/752/46/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

16 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Машкевич К.В.

за участю секретаря - Гненик К.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба в справах сім`ї та дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Голосіївський районний у м.Києві Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту здійснення самостійного виховання дітей, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявик звернувся до суду і просить встановити факт здійснення ним самостійного виховання дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилається в заяві на те, що він є батьком двох неповнолітній дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти були народжені в шлюбі з ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25 липня 2022 року.

Більше року мати дітей будує нове життя, не має постійного заробітку та не працевлаштована, часто перебуває за кордоном, проживає окремо в орендованій квартирі та з дітьми не бачиться.

Більше того, колишня дружина не приймає участі в утриманні спільних дітей, їх вихованням не займається, не сплачує аліментів, не цікавиться життям дітей.

Діти постійно проживають з ним.

В свою чергу, він є приватним підприємцем з 2005 року, має власний бізнес, його робочий день повністю підлаштований під графік дітей, тому він має можливість возити їх до школи та спортивні секції, займатися з ними вечорами, гуляти та піклуватися про них.

Він як батько дітей самостійно дбає про них, матеріально забезпечує їх, оплачує навчання та позашкільні секції, возить дітей до школи, фінансує дозвілля.

Виходчи з того, що він самостійно здійснює виховання та утримання дітей, встановлення даного факту є, в першу чергу, можливість оформлення документів щодо соціальної допомоги(пільг) на дітей та вирішення питання щодо переміщення дітей без документального оформлення згоди матері, оскільки така необхідність виникає часто, а постійного зв`язку з колишньою дружиною немає, так я її постійне місце знаходження невідоме.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Заява була зареєстрована судом 14 серпня 2023 року і відповідно до с.33 ЦПК України був визначений склад суду.

Ухвалою від 04 вересня 2023 року в справі було відкрито провадження.

Учасникам справи було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, заінтересованим особам додатково копію заяви з додатками.

Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року до участі в справі в якості заінтересованої особи було залучено ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав.

В подальшому у судове засідання не з`явився. Просить розглядати справу в його відсутності та відсутності заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 також подала заяву і просить роглядати справу в її відстуності. Заяву визнала.

Представники заінтересованих осіб - Служби в справах сім`ї та дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації та ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явилися. Про час розгляду справи повідомлені.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності учасників справи.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, які встановлюється судом, приведено в ч.1 ст.315 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1 СК України питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України.

Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними

Статтею 14 СК України визначено, що сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника.

За змістом ч.ч.1,4 ст.15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа ОСОБА_2 з 19 січня 2007 року перебували в шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві.

В шлюбі народилося двоє дітей: сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Голосіівського районного суду м.Києва від 25 липня 2022 року шлюб між батьками дітей було розірвано.

18 липня 2023 року між батьками дітей був укладений нотаріально посвідчений договір про утримання та визначення місця проживання дітей.

Даним договором батьки визначили місце проживання дітей з батьком за адресою: АДРЕСА_1 та зафіксували, що утримання дітей здійснює батько власними силами та засобами самостійно.

За змістом даного договору вся сім`я була зареєстрована за вказаною адресою і при укладенні договору мати дітей зобов`язалася протягом одного місяця знятися з реєстрації місця проживання в квартирі.

( а.с. 9 - 14 )

Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

За змістом ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Встановлено, що заявник та мати дітей скористалися своїм правом та визначили як місце проживання дітей, так і зазначили в договорі, що заявник, як батько, самостійно несе витрати по їх утриманню.

В той же час суд враховує, що право на укладення такого договору передбачено лише в разі, коли один із батьків проживає окремо від дитини.

Зі змісту укладеного між батьками дітей договору випливає, що в квартирі АДРЕСА_2 була зареєстрована вся сім`я, в тому числі мати дітей, яка договором зобов`язалася знятися з реєстрації в ній.

Однак, суд при цьому зважає на те, що відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів вказана квартира була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2007 року, тобто в шлюбі заявника з ОСОБА_2 , а тому, з точки зору ч.2 ст.60 СК України, є спільною сумісною власністю, як подружжя.

( а.с. 12 - 14 )

Відповідно до Свідоцтв про народження діти сторін народилися відповідно 22 липня 2008 року та 29 лютого 2012 року, тобто на даний час досягли відповідно 16 та 12 років.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Будь-які дані про те, що при укладенні договору були враховані дані норми закону на право старшого сина сторін, у суду відсутні.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При цьому, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Пунктом 2 ч. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Таким чином, Сімейним кодексом України чітко передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ухилення батька чи матері від участі в вихованні та утриманні дитини може бути підтверджений судом виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

З укладеного між батьками дітей договору вбачається, що він є наслідком домовленості обох батьків, а мати звільняється від сплати аліментів.

В той же час, вказаним договором визначено право матері на спілкування з дітьми, їх відвідування за місцем проживання та спільний відпочинок.

Тобто, питання виховання та утримання дітей батьками вирішено спільно і така домовленість не суперечить вимогам закону.

З аналізу викладеного вище випливає та гарантується законом, що батько та мати мають рівні права та несуть рівні обов`язки щодо виховання, розвитку та матеріального утримання дітей.

Цей обсяг батьківських прав та бов`язків може обмежуватися або припинятися за певних обставин, які мають підтверджуватися певними, визначеними законом, актами.

З цього випливає, що підставою встановлення факту самостійного виховання неповнолітніх дітей батьком необхідно встановити юридичний факт, передбачений та визначений зконом, в силу якого обсяг прав матері обмежується або припиняється.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що мати дітей - заінтересована особа ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дітей чи реалізації своїх прав щодо них, заявник не надав.

Будь-яких доказів, які б свідчили про позбавлення матері дітей користуватися своїми батьківськими правами та обов`язками, а також свідчили про те, що заявник самостійно виконує ці обов`язки щодо дітей, суду також не надано.

Суд при цьому також враховує, що сторони тривалий час перебували в шлюбі, який був розірваний в липні 2022 року.

З точки зору закону розірвання шлюбу між батьками дітей не змінює обсягу їх прав та обов`язків щодо дітей.

Договір про визначення місця проживання дітей та їх утримання між батьками укладений за взаємною згодою, однак не може свідчити про те, що мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом.

Більше того, суд враховує ту обставину, що діти виховувалися матір`ю до досягнення ними теперішнього віку, питання, пов`язані з їх вихованням та утриманням батьки вирішувати спільно і доказів протилежного суду не надано.

Суд також звертає увагу і на ту обставину, з урахуванням відсутності доказів приведеним у заяві обставинам, що таке вирішення сімейних відносин заявником стало застосовуватися з червня 2022 року, тобто після введення в країні воєнного стану.

При вирішенні справи суд також ваховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України окреме провадження - це провадження, яке розглядається судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом ч.ч.1,2 ст.297 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Суд враховує, що завник був забезпечений правовою допомогою фахівця в галузі права, якому в судовому засіданні 16 листопада 2023 року були роз`яснені права та обов`язки.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що мати дітей- заінтересована особа ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дітей чи реалізації своїх прав щодо них заявник не надав і з клопотанням про їх витребування до суду не звертався.

В свою чергу, виходячи зі змісту заяви та приведеного вище обґрунтування,саме заявником мали бути надані такі докази, а не витребовуватися за ініціативою суду.

З урахуванням приведеного вище аналізу суд приходить до висновку про недоведеність підстав, зазначених у заяві, достатніх для встановлення даного юридичного факту, та відсутності підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 14, 15, 121, 141, 150, 155, 157, 160, 164 Сімейного кодексу України, Законом України « Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273, 293, 294, 297, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба в справах сім`ї та дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації,Голосіївський районний у м.Києві територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту здійснення самостійного виховання дітей відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Машкевич