УХВАЛА

29 липня 2024 року

м. Київ

справа № 303/1280/18

провадження № 61-6040св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Лідовця Р. А.,

вирішуючи питання про самовідвід судді Верховного Суду Білоконь О. В. від участі у розгляді справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, поновлення права власності, витребування квартири,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , у якому просила суд:

визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора від 04 липня 2017 року про реєстрацію за ПАТ «Дельта Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 (індексний номер 35977533);

визнати недійсними електронні торги від 04 січня 2018 року проведені на сайті dgf.prozorro.sale, результати яких оформлені протоколом

№ UA-EA-2017-12-21-000082-b, переможець - ОСОБА_1 ;

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 31 січня 2018 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 ;

поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ;

витребувати від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора від 04 липня 2017 року про державну реєстрацію за ПАТ «Дельта Банк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсними електронні торги від 04 січня 2018 року, проведені на сайті dgf.prozorro.sale, результати яких оформлені протоколом

№ UA-EA-2017-12-21-000082-b, переможець - ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 31 січня 2018 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Поновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2019 року в частині вирішення вимог про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Дельта Банк», визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу, поновлення права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. У частині вирішення позовних вимог про витребування майна рішення суду залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для витребування спірного майна на користь ОСОБА_2 , з огляду на те, що банк був не вправі відчужувати спірне майно, оскільки судове рішення, яке стало підставою для реєстрації за банком права власності на квартиру, скасоване. Водночас, зазначено, що суд першої інстанції не урахував, що саме по собі рішення про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є підставою для державної реєстрації права власності на квартиру за позивачкою, а тому витребування спірного майна є ефективним та достатнім способом захисту порушеного права ОСОБА_2 .

Додатковою постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» по 1 771,55 грн кожному у відшкодування судового збору, сплаченого за подання апеляційних скарг.

Постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про витребування квартири скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи судове рішення апеляційного суду у частині витребування майна та направляючи в цій частині справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції зазначив про необхідність оцінки пропорційності втручання у права набувача майна, аналізу балансу законних інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у тому числі з урахуванням їх майнового стану та значення спірного майна (квартири) для кожного з них, їх фактичних намірів щодо використання квартири, можливості ОСОБА_1 отримати від продавця повернення коштів, сплачених за квартиру, тощо.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 грудня 2019 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що доводи ОСОБА_1 про те, що витребування у добросовісного набувача спірного майна становитиме для нього надмірний тягар, не знайшли свого підтвердження і спростовуються встановленими судом обставинами.

24 квітня 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 303/1280/18, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

11 червня 2024 року матеріали цивільної справи № 303/1280/18 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2024 року заяви про самовідвід суддів Верховного Суду Синельникова Є. В., Осіяна О. М., Шиповича В. В. задоволено.

Відведено суддів Синельникова Є. В., Осіяна О. М., Шиповича В. В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року, цивільну справу № 303/1280/18 передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 24 червня 2024 року, справу № 303/1280/18, провадження

№ 61-6040св24 призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. в., Лідовець Р. А.

При розгляді касаційної скарги суддя Білоконь О. В. заявила про самовідвід від участі у розгляді цієї справи з метою усунення обставин, які б могли викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, оскільки брала участь у розгляді справи № 303/1280/18 (провадження № 61-16614св20) за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, поновлення права власності, витребування квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року. Постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 року у справі № 303/1280/18 (провадження № 61-16614св20) у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В., Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В. (суддя-доповідач), касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про витребування квартири скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У мотивувальній частині зазначеної постанови колегія суддів висловила свою правову позицію щодо правовідносин, які виникли між сторонами у справі, та доводів касаційної скарги ОСОБА_1 щодо витребування у нього спірного майна.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним водночас є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до частини другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З огляду на викладене, взявши до уваги мотиви постанови Верховного Суду від 01 березня 2023 року, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що суддя Білоконь О. В. вже висловлювала правову позицію щодо правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі, приймала судове рішення із скасуванням судового рішення суду апеляційної інстанції та направленням справи на новий апеляційний розгляд, надавала вказівки, які відповідно до частини першої статті 417 ЦПК України є обов`язковими для суду апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи, а тому з метою усунення будь-яких сумнівів учасників процесу в об`єктивності та неупередженості суду при перегляді судових рішень, ухвалених після направлення справи на новий розгляд, заяву про самовідвід судді Білоконь О. В. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись частиною другою статті 36, частиною третьою статті 37, статтею 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Білоконь О. В. задовольнити.

Відвести суддю Білоконь О. В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у справі № 303/1280/18.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у справі № 303/1280/18, провадження 61-6040св24, передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

Р. А. Лідовець