РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 рокуСправа № 495/3791/24
Номер провадження 2/495/2562/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шевчук В.В.,

при секретарі судового засідання Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по текст - позивач) звернулася до суду із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить суд визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 19,4 кв.м., житловою площею 16, 1 кв.м., та споруд №1-3.

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис за №1061, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видане Білгород-Дністровським відділом державно реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.10.2022

За життя ОСОБА_3 мав рідного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померлий за життя заповіт не склав, а спільний син ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1 .

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 . Факт родинних відносин ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею - 19,4 кв.м., житловою площею - 16,1 кв.м., та споруд №1-3.

1/2 частка вище вказаного житлового будинку належала спадкодавцю на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.05.2008 року, справа №2-2197/2008, ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2008, справа №2-2197/2008 р., право власності зареєстроване КП «Білгород-Дністровським БТІ» 13.10.2008 року в книзі 29, номер запису 3955, за реєстраційним номером 25034339.

Як вбачається з рішення суду від 07.05.2008 по справі №2-2197/2008 померлий 11.10.2022 року ОСОБА_3 вступив у спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Після смерті брата ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з приводу відкриття спадкової справи. За зверненням померлого ОСОБА_3 було відкрито 26.09.2007 року спадкову справу №354/2007.

На підставі вище згаданого рішення суду за померлим ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя брату ОСОБА_4 належала 1/2 частка житлового будинку на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане на підставі рішення Білгород-Дністровської ради народних депутатів за №1651 від 16.12.1993 року.

25 березня 1994 року ОСОБА_3 подарував свою 1/2 частку, яка йому належала на підставі рішення Білгород-Дністровської ради народних депутатів за №1651 від 16.12.1993 року та видано свідоцтво про право особистої власності, братові ОСОБА_4 . Договір дарування було посвідчено державним нотаріусом та реєстровано в реєстрі за №2-996.

За життя ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності у КП «Білгород-Дністровський БТІ». ОСОБА_4 набув право власності на 1/2 частку житлового будинку з моменту реєстрації договору дарування держаним нотаріусом у реєстрі правочинів, а саме за № 2-996.

За життя померлий ОСОБА_3 вступив у спадщину після смерті брата ОСОБА_4 , проте не зареєстрував своє право на 1/2 частку, яка належала померлому брату ОСОБА_4 на підставі договору дарування, у зв`язку із тим, що відповідне право не було зареєстроване за померлим ОСОБА_4 у КП «Білгород-Дністровському БТІ» і до суду із цього приводу теж не звертався.

За фактом смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М. було відкрито спадкову справу №54/2022.

Приватний нотаріус Андрєєва Т.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтво право на спадщину за закон на 1/2 частку у зв`язку із відсутністю у спадкоємиці правовстановлюючих документів на частку житлового будинку і відсутністю реєстрації права власності в Державному реєстрі прав власності та рекомендувала звернутися до суду за захистом. Даний факт підтверджується листом від 11 квітня 2024 року за №69/02-14.

Позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості переоформити спадкове майно померлого на своє ім`я у поза судового порядку, а тому змушена звернутися до суду за захистом в порядку ст. 392 ЦК України.

Рух справи у суді.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

02.07.2024 до суду надійшли витребувані документи.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.10.2024 підготовче провадження було закрито, а справа призначена до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Бондаренко Г.Є. подала до суду заяву про розгляд справи у її відстуність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис за №1061, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 видане Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському район Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.10.2022./а.с.9/

За життя ОСОБА_3 мав рідного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Померлий за життя заповіт не склав, а спільний син позивача ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 , відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1 .

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Факт родинних відносин ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею - 19,4 кв.м., житловою площею - 16,1 кв.м., та споруд №1-3.

1/2 частка вище вказаного житлового будинку належала спадкодавцю на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.05.2008 року, справа №2-2197/2008, ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2008, справа №2-2197/2008 р., право власності зареєстроване КП «Білгород-Дністровським БТІ» 13.10.2008 року в книзі 29, номер запису 3955, за реєстраційним номером 25034339.

Як вбачається з рішення суду від 07.05.2008 по справі №2-2197/2008 померлий 11.10.2022 року ОСОБА_3 вступив у спадщину після смерті свого брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ./а.с. 10/

Після смерті брата ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з приводу відкриття спадкової справи. За зверненням померлого ОСОБА_3 було відкрито 26.09.2007 року спадкову справу №354/2007.

На підставі вище згаданого рішення суду за померлим ОСОБА_3 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя брату ОСОБА_4 належала 1/2 частка житлового будинку на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане на підставі рішення Білгород-Дністровської ради народних депутатів за №1651 від 16.12.1993 року.

За фактом смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М. було відкрито спадкову справу №54/2022.

24 серпня 2023 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, який належав спадкодавцю на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.05.2008 року, справа №2-2197/2008, ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2008, справа №2-2197/2008 р., право власності зареєстроване КП «Білгород-Дністровським БТІ» 13.10.2008 року в книзі 29, номер запису 3955, за реєстраційним номером 25034339. Право власності на вище згадану частку зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав за №344014046.

Згодом ОСОБА_1 стало відомо, що за життя померлому ОСОБА_3 належала 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею - 19,4 кв.м., житловою площею - 16,1 кв.м., та споруд №1-3 на підставі рішення Білгород-Дністровської ради народних депутатів за №1651 від 16.12.1993 року та видано свідоцтво про право особистої власності.

25 березня 1994 року ОСОБА_3 подарував свою 1/2 частку, яка йому належала на підставі рішення Білгород-Дністровської ради народних депутатів за №1651 від 16.12.1993 року та видано свідоцтво про право особистої власності, братові ОСОБА_4 . Договір дарування було посвідчено державним нотаріусом та реєстровано в реєстрі за №2-996.

За життя ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності у КП «Білгород-Дністровському БТІ». ОСОБА_4 набув право власності на 1/2 частку житлового будинку з моменту реєстрації договору дарування держаним нотаріусом у реєстрі правочинів, а саме за № 2-996.

За життя померлий ОСОБА_3 вступив у спадщину після смерті брата ОСОБА_4 , проте не зареєстрував своє право на 1/2 частку, яка належала померлому брату ОСОБА_4 на підставі договору дарування, у зв`язку із тим, що відповідне право не було зареєстроване за померлим ОСОБА_4 у КП «Білгород-Дністровському БТІ» і до суду із цього приводу теж не звертався.

Вище викладені факти підтверджуються відповіддю КП «Білгород-Дністровського БТІ» за №414 від 24.04.2024, яка була надана на адвокатський запит від 17.04.2024 за № 379.

Приватний нотаріус Андрєєва Т.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтво право на спадщину за закон ще на 1/2 частку у зв`язку із відсутністю у спадкоємиці правовстановлюючих документів на частку житлового будинку і відсутністю реєстрації права власності в Державному реєстрі прав власності та рекомендувала звернутися до суду за захистом. Даний факт підтверджується листом від 11 квітня 2024 року за №69/02-14./а.с.13/

Норми права, якими керувався суд.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно дост.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, після померлого ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, оскільки син померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_3 ./а.с.78/

Із змісту ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від30травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних справ та інтересів може бути визнання права.

За змістом пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті чоловіка, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права, інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання права (ст. 16 ЦК України). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що позивач має право на вказане нерухоме майно, і таке його право підлягає судовому захисту.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , та складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 19,4 кв.м., житловою площею 16, 1 кв.м., та споруд №1-3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення суду складений 27.11.2024.

Суддя Юлія ШЕВЧУК