Провадження № 2/679/476/2024
Справа № 679/1107/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року

місто Нетішин Хмельницької області

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Безкровного І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В обґрунтування позову зазначається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2010.

Від цього шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із позивачем та перебуває та її утриманні.

27.01.2011 позивач уклала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище із « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

За рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2010 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на їх доньку ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.04.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

У подальшому рішенням цього ж суду від 02.12.2010 розмір аліментів було зменшено до 330 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання чинності відповідним рішенням суду (а саме 13.12.2010) і до досягнення донькою повноліття.

Зазначене рішення перебуває на примусовому виконанні Шепетівського відділу державної виконавчої служби. У Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Однак відповідач належним чином не виконував свій обов?язок щодо сплати аліментів на доньку, у зв?язку з чим за ним утворилася заборгованість, сукупний розмір якої станом на травень 2024 року склав 25808,95 грн.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період із січня 2020 року по травень 2024 року у розмірі 375472,37 грн, розрахунок якої наведений у позові.

16.07.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 23).

У подальшому клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло.

27.08.2024 представником відповідача ОСОБА_8 було подано відзив на позов, в якому останній зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та заперечує проти їх задоволення, оскільки всі ці роки ОСОБА_2 сплачував аліменти у повному обсязі та у встановлені строки, не допускаючи прострочення платежів. Державний виконавець жодного разу не повідомляв про будь-яку заборгованість по аліментам, сплачував суму, про необхідність сплати якої повідомляв державний виконавець, а на теперішній час дізнався, що аліменти йому нараховувалися в іншому розмірі.

На думку представника, відповідач не винен у виникненні заборгованості з аліментів, оскільки державний виконавець при нарахуванні брав 50% від прожиткового мінімуму дитини і взагалі не доводив це до відома боржника. Лише у 2024 році виконавець здійснив перерахунок та нарахував ОСОБА_2 заборгованість з 2010 року по теперішній час, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 03.06.2024, що доданий позивачем до позову. Дізнавшись суму заборгованості, відповідач здійснив позику та повністю сплатив боргу.

У той же час неустойка є санкція за ухилення від сплати аліментів, а її стягнення можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов?язаної сплачувати аліменти. Водночас вина особи у простроченні аліментів відсутня, якщо заборгованість по аліментам виникла внаслідок неправильного їх нарахування державним виконавцем, а саме у зв?язку із помилковим тлумаченням норм ст. 195 СК України при розрахунку щомісячної суми стягнення для платника аліментів.

Однак ОСОБА_2 на теперішній час не має заборгованості по аліментам і систематично сплачував аліменти на дитину, а отже доказів ухилення відповідача від сплати аліментів суду не надано, натомість існує невідповідність сплачених відповідачем аліментів нарахованим виконавцем сумам (а.с. 28-31).

25.09.2024 судом було поновлено позивачу пропущений строк для подання доказів та долучено до матеріалів зазначеної цивільної справи подану позивачем копію рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.12.2010 у справі № 2-1291/2010. Також судом було поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та прийнято до розгляду поданий представником останнього відзив на позов (а.с. 40, 41).

07.10.2024 позивачем було надано письмові пояснення, які за своєю суттю є відповіддю на відзив, в яких вона вказує, що заперечення представника відповідача зводяться до того, що стороною відповідача не було надано будь-яких доказів здійснення ОСОБА_2 позики та добровільного перерахунку ним коштів на погашення заборгованості. Тому, на думку позивача, заперечення представника відповідача є безпідставними, а заборгованість зі сплати аліментів виникла саме з вини відповідача.

Так, у поданому позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.06.2024 вбачається, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів виникла ще з 09.04.2010 і до 01.03.2018 становила 19032,20 грн, якою залишалася до січня 2020 року, а із січня 2020 року по травень 2024 року сума заборгованості збільшилась до 25808,95 грн і станом на 03.06.2024 погашено боржником не була.

Із вказаного розрахунку, крім іншого, вбачається, що заборгованість утворювалася поступово, і відсутні жодні підстави вважати, що виконавець у 2024 році здійснив перерахунок і нарахував заборгованість із 2010 року по травень 2024 року, чи будь-яких інших підстав вважати, що заборгованість ОСОБА_2 виникла саме з вини державного виконавця. Такий висновок представника відповідача є лише його припущенням (а.с. 47-49).

27.11.2024 судом було поновлено позивачу пропущений строк для подання доказів та долучено до матеріалів зазначеної цивільної справи подану позивачем копію листа-відповіді Шепетівського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 70819/09 від 21.10.2024 (а.с. 58).

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_2 з 11.10.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2010, а 27.01.2011 позивач уклала шлюб із ОСОБА_5 , після реєстрації якого взяла собі прізвище нового чоловіка (а.с. 10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_10 , на утримання якої з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2010 у розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_2 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.04.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9, 12-13).

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.12.2010, що набрало законної сили 13.12.2010, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та зменшено розмір аліментів, що стягувалися на утримання доньки сторін, та встановлено їх у розмірі 350 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14-15, 32).

Як вбачається із розрахунку Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.06.2024, сукупна заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на травень 2024 року складає 25808,95 грн (а.с. 16).

Як вбачається із довідки начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Ю. від 14.08.2024, станом на дату видачі довідки у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів на доньку ОСОБА_10 за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.05.2010 (а.с. 32).

У своєму листі від 21.10.2024 начальник Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецька Ю. зазначає, що 28.06.2024 за допомогою системи/розділ розрахунок заборгованості державним виконавцем проведено перерахунок розміру нарахованих та сплачених аліментів за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2010 за період з 09.04.2010 по 13.12.2010 відповідно до вимог чинного законодавства, виходячи із середньої заробітної плати на регіон у 2010 році, під час якого встановлено, що за даний період: нараховано 4079 грн; виплачено 2846,50 грн.

Починаючи з 13.12.2010 після зміни способу стягнення аліментів рішенням Славутського міськрайонного суду від 02.12.2010 (що набрало законної сили 13.12.2010) було проведено перерахунок розміру нарахованих та сплачених аліментів за період із 13.12.2010 по 28.06.2024, під час якого встановлено, що за даний період нараховано аліменти за рішенням суду у розмірі 330 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, при цьому встановлено, що станом на 28.06.2024 заборгованість становить 26352,76 грн.

Починаючи з 01.09.2017 по теперішній час аліменти нараховуються у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

27.06.2024 системою сформовано платіжну інструкцію на примусове списання коштів, що містяться на банківському рахунку боржника у АБ «Укргазбанк».

28.06.2024 на депозитний рахунок відділу за платіжною інструкцією від 27.06.2024 надійшли кошти в розмірі 10826,06 грн.

Станом на 02.07.2024 (без врахування липня 2024 року) заборгованість становила 15526,70 грн.

05.08.2024 на депозитний рахунок відділу за платіжною інструкцією від 01.08.2024 надійшли кошти в розмірі 14267,08 грн.

13.08.2024 на депозитний рахунок відділу за платіжною інструкцією від 09.08.2024 надійшли кошти в розмірі 6466,62 грн.

Станом на 21.10.2024 заборгованість за рішенням суду відсутня (а.с. 53-55).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Встановлене ч. 1 ст. 196 СК України правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов?язку буде різним, а отже кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов?язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов?язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов?язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов?язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць із дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Зазначені правові висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), у зв?язку із чим відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 у справі № 6-1477цс15 та від 16.03.2016 у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Крім того, при обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів суд бере до уваги викладений Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правовий висновок щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у ч. 1 ст. 196 СК України.

Так, Верховний Суд зазначив, що при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред?явлення позову чи на інший момент), то при пред?явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред?явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред?явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, що міститься в матеріалах справи, за виконавчим листом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було нараховано аліменти в наступному розмірі:

-січень-червень 2020 року по 1109 грн;

-липень-листопад 2020 року по 1159 грн;

-грудень 2020 року червень 2021 року по 1197,50 грн;

-липень-листопад 2021 року по 1255 грн;

-грудень 2021 року червень 2022 року по 1309 грн;

-липень-листопад 2022 року по 1372 грн;

-грудень 2022 року грудень 2023 року по 1416,50 грн;

-січень-травень 2024 року по 1598 грн.

Виходячи з цього та вищенаведених правових висновків, а також досліджених письмових доказів, неустойка за прострочення сплати аліментів за період із січня 2020 року (01.01.2020) по липень 2024 року (30.06.2024) складає:

-січень-червень 2020 року по 1109 грн (х6 = 6654 грн);

-липень-листопад 2020 року по 1159 грн (х5 = 5795 грн);

-грудень 2020 року червень 2021 року по 1197,50 грн (х7 = 8382,50 грн);

-липень-листопад 2021 року по 1255 грн (х5 = 6275 грн);

-грудень 2021 року червень 2022 року по 1309 грн (х7 = 9163 грн);

-липень-листопад 2022 року по 1372 грн (х5 = 6860 грн);

-грудень 2022 року грудень 2023 року по 1416,50 грн (х13 = 18414,50 грн);

-січень-лютий 2024 року по 1598 грн (х2 = 3196 грн);

-березень 2024 року (91 день) 1598 х 91 х 1% = 1454,18 грн;

-квітень 2024 року (61 день) 1598 х 61 х 1% = 974,78 грн;

-травень 2024 року (30 днів) 1598 х 30 х 1% = 479,40 грн.

Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відповідачем за період часу із 01.01.2020 по 31.06.2024 включно склав 67648,36 грн.

У той же час, оскільки заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.01.2020 складала 19032,20 грн, а станом на 31.05.2024 25808,95 грн, сукупний розмір заборгованості за період часу із 01.01.2020 по 31.05.2024, на яку нараховувалася пеня, складає 6776,75 грн (25808,95 грн 19032,20 грн). Тому, з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, позивач як одержувач аліментів має право на стягнення 6776,75 грн пені.

Із досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів. Також суд вважає доведеним, що вказана заборгованість виникла саме з вини відповідача, оскільки жодних доказів на підтвердження її відсутності ним надано не було.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на ту обставину, що у 2024 році виконавець здійснив перерахунок та нарахував ОСОБА_2 заборгованість з 2010 року по теперішній час, позаяк у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження цих обставин і з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів таких обставин не вбачається, у той час як відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Натомість із зазначеного розрахунку вбачається, що сукупна заборгованість протягом 2020-2024 років продовжувала збільшуватися, позаяк у деяких місяцях відповідач взагалі не сплачував аліменти, а в деяких здійснював її не у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідачем присуджені за рішенням суду на користь позивача аліменти на дитину у період часу з 01.01.2020 по 31.05.2024 у повному обсязі не сплачувалися, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, що утворилася за період часу з 01.01.2020 по 31.06.2024, у розмірі 6776,75 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, з урахуванням того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в цій частині, позаяк задоволенню підлягають 1,80% позовних вимог (6776,75 грн х 100% / 375472,37 грн), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору в розмірі 67,59 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3754,72 грн х 1,80% / 100%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, що утворилася за період часу з 01.01.2020 по 31.06.2024, у розмірі 6776,75 грн (шести тисяч семисот сімдесяти шести гривень сімдесяти п?яти копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 368695,62 грн відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (рахунок № UA0026001; отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 67,59 грн (шістдесяти семи гривень п?ятдесяти дев?яти копійок).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Представник відповідача: адвокат Спеціальний Сергій Павлович (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця роботи: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, бул. 23, офіс 322).

Суддя І.Г. Безкровний