Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/3613/23
Провадження № 2/572/193/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ЯКОВЕЦЬ Т.В.

за участю :

представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/3613/23 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору АТ «РІВНЕГАЗ» - про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , як представник ОСОБА_7 , звернулась до суду із позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_3 надати дозвіл працівникам АТ «Рівнегаз» зайти на земельну ділянку АДРЕСА_1 для поновлення газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 , належного на праві власності ОСОБА_7 , та поновити газопостачання вказаного будинковолодіння за рахунок ОСОБА_3 , яка самовільно припинила газопостачання, вирішивши питання розподілу судових витрат.

В подальшому представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно із якою остання просить зобов`язати ОСОБА_3 надати дозвіл працівникам Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» зайти до земельної ділянки АДРЕСА_1 , для поновлення газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_2 , належного на праві власності ОСОБА_7 , поновивши газопостачання за вказаною адресою, за рахунок ОСОБА_3 , яка самовільно припинила газопостачання, стягнувши з відповідача на користь позивача 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 8 500 грн. витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що ОСОБА_7 набула в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на 1/2 частину у житловому будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , що доводиться відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Належна позивачеві частина житлового будинку газифікована, відповідно до робочого проекту на газифікацію від 2007 року. На даний час споживачем послуг з постачання природного газу, що надаються АТ «Рівнегаз» (ТОВ «Газорозподільні мережі України»), на підставі укладеного договору №62IN330-8785-23, є ОСОБА_7 .

Суміжним землекористувачем позивача є відповідач ОСОБА_3 , по земельній ділянці якої прокладено трубу, по якій постачається природній газ до помешкання позивача. ОСОБА_3 03 травня 2023 року демонтувала вказану газову трубу та пошкодила пломби газового лічильника, через що постачання природного газу до помешкання позивача припинилось.

Працівники АТ «Рівнегаз», які прибули за повідомленням позивача з метою відновлення газопостачання, не змогли зайти на територію, якою користується ОСОБА_3 , оскільки вона заборонила прохід працівникам АТ до газового стояку.

Відповідно до змісту позовної заяви дії відповідача перешкоджають позивачеві споживати послуги з газопостачання, яке було припинено внаслідок дій ОСОБА_3 , що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Представник ОСОБА_1 додала, що належна позивачеві частина житлового будинку внаслідок відсутності газопостачання, є непридатною для проживання.

Відповідач заявлені до неї позовні вимоги не визнала в повному обсязі, пояснила, що ОСОБА_7 користується послугами з газопостачання без достатніх правових підстав, крім цього, попередній власниці, яка є бабою позивача, чоловік відповідачки дозволив під`єднатись до газової труби тимчасово, оскільки газолін останній прокладав за власний кошт.

Крім цього, відповідач заперечила факт перешкоджання нею роботі працівникам АТ «Рівнегаз», пояснивши, що прохід до системи газопостачання є вільним, оскільки земельна ділянка поряд із будинком перебуває у загальному користуванні.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача до довірительки не визнав повністю, пояснив, вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ «Рівнегаз», суду подано письмову заяву, згідно із якою вимоги ОСОБА_7 визнано частково обставини, вказані позивачем у позовній заяві щодо припинення газопостачання до житлового будинку останньої та факт не допуску відповідачем працівників третьої особи з метою відновлення надання послуг з газопостачання - підтверджено. Однак, третя особа просить врахувати той факт, що на даний час вимога позовної заяви про надання дозволу працівникам АТ «Рівнегаз» зайти на земельну ділянку АДРЕСА_1 з метою поновлення газопостачання до будинку ОСОБА_7 , є некоректною, через розформування товариства та здійснення таких повноважень іншою юридичною особою, якою є Рівненська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України».

В ході судового провадження сторонами були заявлені клопотання про допит свідків та долучення додаткових письмових доказів, які судом задоволені.

Представником третьої особи заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника, яке судом задоволено.

У клопотанні представника позивача ОСОБА_1 у досліджені та долученні до матеріалів справи аудіо запису спілкування сторін по справі судом було відмовлено, оскільки сторона пояснила, що вказаний доказ може підтвердити факт образ відповідачки на адресу позивача, що не є предметом спору у даній справі.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Так, спір між сторонами по справі виник з приводу утримання майна, що належить на праві власності стороні у справі.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення.

Позивач посилається на ті обставини, що є власником певного нерухомого майна, яким позбавлена можливості використовувати внаслідок протиправних дій відповідача.

На доведення вказаних обставин позивачем надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №268168960 від 29 липня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_7 на праві власності має 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 (форма власності приватна, частка 1/2), набуте в порядку спадкування за заповітом, що додатково доводиться копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом №697 від 29 липня 2021 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 липня 2020 року.

Із наданої позивачем копії договору №62IN330-8785-23 сервісного (технічного) обслуговування побутового споживача від 04 травня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_7 було укладено договір із АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз»», предметом якого є зобов`язання товариства з надання споживачеві послуг з сервісного (технічного) обслуговування системи газопостачання та газовикористовуючого обладнання, які знаходяться у власності або використанні замовника по АДРЕСА_2 .

Попередньо аналогічні договори були укладені ОСОБА_7 із АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз»» за №62 АN330-17156-21 від 08 листопада 2021 року та №62 IN330-8785-23 від 04 травня 2023 року.

Вказаний доказ підтверджує, що позивач дійсно є споживачем послуг з постачання природного газу.

Додатково позивачем доведено вказані обставини наданою суду копією робочого проекту з газифікації житлового будинку по АДРЕСА_2 , замовником якого є ОСОБА_8 .

Положеннями статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В даному випадку позивач вказує, що не має змоги користуватись власним житлом, через відсутність до нього газопостачання, внаслідок пошкодження газової труби ОСОБА_3 .

Отже, в даному випадку порушено право ОСОБА_7 на вільне володіння належним їй нерухомим майном.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На доведення вказаних у позовній заяві обставин ОСОБА_7 надано копію довідки Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області від 25 серпня 2023 року про результати розгляду звернення ОСОБА_9 та повідомлення від 26 серпня 2023 року про результати звернення останнього до вказаного відділу поліції, із яких встановлено, що заявник, який проживає по АДРЕСА_2 подав до органів поліції звернення з приводу пошкодження сусідкою ОСОБА_3 газової труби та газового лічильника, що мало місце 05 травня 2023 року, не допустивши в подальшому працівників газової служби для відновлення газопостачання.

Повідомлення РГК «Рівнегаз» від 20 червня 2023 року, доводить, що за заявою ОСОБА_7 працівниками АТ «Рівнегаз» було обстежено систему газопостачання за адресою : АДРЕСА_2 та виявили пошкодження внутрішньо будинкового газопроводу низького тиску, відсутність частини газопроводу, який проходить від газового стояка, розташованого по АДРЕСА_3 .

Вказані у повідомлені обставини доводяться копіями акту про демонтаж та розпломбування засобу вимірювальної техніки від 11 травня 2023 року та акту на відключення газу по АДРЕСА_2 в зв`язку із витоком газу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 визнавала, що дійсно вона пошкодила газову трубу, що прокладена до помешкання позивачки, в подальшому змінила свою позицію, пояснивши, що труба була демонтована працівниками АТ «Рівнегаз», а саме працівником на прізвище ОСОБА_10 .

Вказані обставини не знайшли підтвердження в ході судового провадження та спростовані поясненнями свідка ОСОБА_11 , який повідомив в суді, що був працівником АТ «Рівнегаз», а з 2024 року працює в ТОВ «Газорозподільні мережі України». Свідок підтвердив, що житловий будинок позивача є газифікований на підставі укладеного договору, який є зареєстрованим з 2022 року, жодних підстав для припинення товариством газопостачання до будинку ОСОБА_7 немає, через що демонтаж газового обладнання працівниками АТ не здійснювався (в тому числі працівником на прізвище ОСОБА_10 , який станом на 2023 рік не працював в товаристві в зв`язку із виходом на пенсію) . Крім цього, свідок в суді пояснив, що особисто виїжджав до заявкою ОСОБА_7 для вирішення питання можливості перенесення газового обладнання з суміжної земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, під час чого ОСОБА_3 погрожувала демонтувати газову трубу, що прокладена до будинку по АДРЕСА_2 . Відповідно до пояснень свідка він також виїжджав до цього ж будинковолодіння за заявкою ОСОБА_7 з метою поновлення газопостачання до будинку останньої, однак, газопостачання поновлено не було, оскільки відповідач не впустила працівників товариства на подвір`я.

Пояснення свідка підтверджені дослідженими судом копіями заяви ОСОБА_7 від 15 червня 2023 року та від 16 березня 2023 року, адресованими на ім`я голови правління АТ «Рівнегаз», якими вона просила перенести газове обладнання на власну земельну ділянку, а в подальшому відновити припинене внаслідок пошкодження цього обладнання газопостачання.

Копія акту від 29 червня 2023 року доводить, що під час виїзду на об`єкт житловий будинок по АДРЕСА_2 , з метою відновлення постачання природного газу, доступ до об`єкта був відсутній.

Отже, наведеними доказами підтверджені в повній мірі обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог.

В ході судового провадження представник відповідачки просив врахувати, що на думку сторони, позов ОСОБА_7 є безпідставним, оскільки вона фактично звернулась до суду із позовом в інтересах Рівненської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», яка б і мала позиватись з приводу пошкодженого обладнання.

Судом вважає таку позицію сторони хибною, оскільки в даному випадку порушені права виключно позивача, яка позбавлена права отримувати відповідні послуги тра, відповідно утримувати належне їй нерухоме майно у належному стані.

Судом не приймається до уваги наданий відповідачем робочий проект з газифікації житлового будинку по АДРЕСА_3 , а також пояснення свідка ОСОБА_12 , дані нею з цього ж приводу у судовому засіданні, оскільки ті обставини, що газопостачання до будинку здійснювалось за ініціативи відповідачки та її чоловіка не заперечується іншою стороною, однак, не впливає на суть позову.

Крім цього, судом не приймаються надані суду сторонами письмові пояснення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , колективного звернення мешканців вул.Привокзальної м.сарни, які повідомляли виключно про обставини складних взаємовідносин між сторонами по справі та обставини проведення газу до помешкання відповідача, що не є предметом доказування в даній справі.

З огляду на наведене, з урахуванням тієї обставини, що відповідач не надала переконливих доказів на спростування обставин, вказаних у позові вимоги ОСОБА_7 є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат сплаченого судового збору, оплата яких у сумі 1073 грн. 60 коп. документально підтверджується квитанцією №73 від 29 серпня 2023 року, а також витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, сплачених позивачем у розмірі, визначеному сторонами у додатку до договору про надання правової допомоги, укладеного позивачем із адвокатом Михальцем Г.В., у сумі 8 500 грн., відповідно до квитанції №1-24 від 04 січня 2024 року.

На підставі наведеного, ст.ст.15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_2 , зареєстрована у АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору АТ «РІВНЕГАЗ» (м.Рівне вул.Івана Вишневецького,4, ) - про зобов`язання вчинити певні дії задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_16 надати дозвіл працівникам газопостачальної компанії, яка здійснює обслуговування газових мереж по АДРЕСА_2 ТОВ «Газорозподільні мережі України», надати доступ до земельної ділянки АДРЕСА_1 , для поновлення газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_2 , належного на праві власності ОСОБА_7 , поновивши газопостачання за вказаною адресою, за рахунок ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 на корить ОСОБА_5 понесені судові витрати : 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 8500 грн. витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2024 року.

Суддя: