РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року

м. Рівне

Справа № 555/9/24

Провадження № 22-ц/4815/1139/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С.О.,

суддів:Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощено позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2024 року, ухвалене в складі судді Старовецької Ю.В., дата повного тексту 29 липня 2024 року, у справі № 555/9/24,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з реєстрації місця проживання особи.

Позов обґрунтований тим, що його колишня дружина, ОСОБА_2 , є власником житлового будинку загальною площею 140,7 м.кв. та земельної ділянкою площею 0,1035 га з кадастровим номером :01:001:0818 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок та земельна ділянка купувалися за спільні подружні кошти.

З повідомлення Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради від 23.09.2023 йому стало відомо, що його було знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до поданої заяви власника житла ОСОБА_2 .

Вважає, що він, як співвласник житла, відповідно до положень ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» не надавав згоди колишній дружині ОСОБА_3 на зняття його із зареєстрованого місця проживання.

Зазначене рішення Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу та його колишній дружині ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, так як був придбаний під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі в період з 05.06.2000 по 18.11.2021.

Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради про зняття його з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Березнівської міської ради внести відомості до реєстру територіальної громади про скасування рішення про зняття ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2024 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що позивач залучив до справи неналежного відповідача, а саме орган місцевого самоврядування, що здійснює лише технічну функцію, яка полягає в забезпеченні формування та ведення реєстру територіальної громади, обліку задекларованого місця проживання та зміни місця проживання членів такої громади.

Не погодившись з означеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стверджує, що суд помилково при винесенні рішення послався на постанови Верховного Суду усправах №420/13945/22 та №489/3691/20. Звертає увагу на те, що спір не стосується права користування житловим приміщенням, оскільки, незалежно від реєстрації, ОСОБА_1 має право користуватись даним будинком як власник, тому цей спір не пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло власником, оскільки він також є співвласником.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Встановлено, що колишній дружині позивача, ОСОБА_2 , на праві приватної власності належить житловий будинок на АДРЕСА_1 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 08.11.2017 року за № 103113781.

Відповідачка звернулася до ЦНАПу Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області як органу реєстрації із заявою власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).

У вказаній заяві просила зняти задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1

23.09.2023 року знято задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) позивача за вказаною адресою, про що його повідомлено листом від 23.09.2023 року.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказував на відсутність у відповідача правових підстав для зняття його з реєстраційного обліку в будинку по АДРЕСА_1 , оскільки законом не передбачена можливість зняття з реєстрації власника житла за заявою іншого співвласника.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 489/3691/20 вказано, що «спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2023 року у справі № 756/7614/21 (провадження № 61-10654св22) вказано, що: «суди не звернули увагу, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу; суди не врахували що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову; у позивача з Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією будь-який цивільно-правовий спір відсутній, а тому вона є неналежним відповідачем; позивач пред`явила позов тільки до Оболонської районної в місті Києві державна адміністрації, позовних вимог доОСОБА_3 (як власника спірної квартири) не пред`явила, клопотань про залучення до участі у справі як відповідача чи співвідповідача не заявляла. Тому відсутні підстави для задоволення позову внаслідок пред`явлення позову до неналежного відповідача. Як наслідок, судові рішення належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається, суд першої інстанції звернув увагу, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою.

Убачається, що у позивача із Березнівською міською радою Рівненського району Рівненської області будь-який цивільно-правовий спір відсутній, а тому рада являється неналежним відповідачем.

Враховуючи наведене суд першої інстанції зробив вірний висновок, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу.

Позивач не пред`являв позов до ОСОБА_2 (як власника спірного житла). Окрім цього, клопотань про залучення до участі у справі як відповідача чи співвідповідача не заявляв.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги, колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки не знайшли свого підтвердження і зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та до тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 листопада 2024 року.

Головуючий суддя: Гордійчук С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.