Справа № 195/1642/24
Провадження № 2-о/195/146/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

присяжних: Олійник В.С., Шапошник Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Левкович І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Шаповалова О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Шаповал Олександр Григорович, заінтересовані особи: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В :

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява громадянки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Шаповал Олександр Григорович, заінтересовані особи: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оголошення фізичної особи померлою.

Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що є рідною сестрою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Інших членів родини ( дітей, дружини, батьків, сестер, братів ) у ОСОБА_2 не має.

Розпорядженням голови Томаківської районної державної адміністрації № 337-р

від 01.12.2015 року надано статус дитини-сироти малолітній ОСОБА_1 , це підтверджується розпорядженням № 337-р.

Розпорядженням голови Томаківської районної державної адміністрації № 340-р

від 07.12.2015 року ОСОБА_2 призначений опікуном над малолітньою сестрою ОСОБА_1 , що підтверджується посвідченням № НОМЕР_2 .

Так, громадянин ОСОБА_2 мобілізований та перебував на військовій службі з 07.12.2023 року, це підтверджується довідкою військової частини.

Солдат ОСОБА_2 зник безвесті 10.02.2024 року в умовах складної бойової обстановки в ході вогневого контакту з противником в районі східніше населеного пункту Андріївки, Бахмутского району, Донецької області, що підтверджується сповіщенням сім?ї № 1/742/1 від 12.02.2024 року.

Заявниця ОСОБА_1 13.02.2024 року звернулася до відділення поліції № 1 Нікопольського районного управління поліції із заявою по факту зникнення її брата ОСОБА_2 .

Так, 13.02.2024 за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості по кримінальному провадженню 0000083 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

До теперішнього часу ОСОБА_2 на зв?язок не виходив, будь яка інформація про нього відсутня, рішення по кримінальному провадженню не прийнято.

У відповідності до ч.1 ст 306 ЦПК України заявник звертається з даною заявою до суду оскільки зазначене необхідне їй для оформлення своїх спадкових прав та для направлення документів до териториального центру комплектування та соціальної підтримки для вирішення питання по отриманню державної допомоги та соціальних виплат.

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги в повному обсязі та пояснила суду, що громадянин ОСОБА_3 є її старшим рідним братом. Крім того, заявниця суду пояснила, що в електронному вигляді отримала витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_3 про результати службового розслідування від 29.02.2024 року, які просить долучити до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Шаповалов О.Г. також просить суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, не з`явився в судове засіданні без поважних причин, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, не з`явився в судове засіданні без поважних причин, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, не з`явився в судове засіданні без поважних причин, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, не з`явився в судове засіданні без поважних причин, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухав заявника, його представника, вивчивши, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдерпроти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

В силу п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до вимог ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

В ході розгляду справи судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є наступні особи: батько ОСОБА_3 , мати- ОСОБА_4 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 13.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серія НОМЕР_4 , актовий запис № 736 від 13.08.2024 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є наступні особи: батько ОСОБА_3 , мати- ОСОБА_4 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 01.03.1989 року Марганецьким міським відділом ЗАГС в Дніпропетровській області, серія НОМЕР_5 , актовий запис № 103 від 01.03.1989 року.

Відповідно копії посвідчення Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 18.12.2015 року № 89 громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно розпорядження голови Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 07.12.2015 року № 340-р, призначений опікуном над малолітньою сестрою ОСОБА_1 .

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданою ВК Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 22.07.2021 року, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї, виданою ВК Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 12.08.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно копії довідки командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 943/39 від 21.12.2023 року солдат ОСОБА_2 мобілізований та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 із 07.12.2023 року.

Відповідно до сповіщення сім?ї, виданого на ім`я громадянки ОСОБА_1 від 12 лютого 2024 року Другим відділом у м.Марганець Нікопольського районного територіального центру та соціальної підтримки № 1/742/1, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , номер обслуги 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_3 , в умовах складної бойової обстановки в ході вогневого контакту з противником в районі східніше АДРЕСА_2 , зник безвісті 10.02.2024 року.

Крім того, 13 лютого 2024 року правоохоронними органами до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з коротким викладом обставин: 13.02.224 року до ЧЧ В №1 Нікопольського РУП звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з повідомленням про те, що 10.02.2024 року з її братом військовослужбовцем, солдатом 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропав зв`язок. Останній раз виходив на зв`язок з номеру ). Зник в районі с.Андріївка, Бахмутського району, Донецької області.

Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 МОУ про результати службового розслідування № 67 від 29.02.2024 року про результати службового розслідування: вважати військовослужбовця військової служби за мобілізацією номера обслуги 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_2 зниклим безвісті з 10.02.2024 року.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на даний час.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, нак Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Аналізуючи норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Зокрема, в матеріалах справи містяться докази щодо вчинення дій з боку родичів щодо розшуку громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про обгрунтованість вимог та можливісті задоволення заяви громадянки ОСОБА_1 про оголошення померлим громадянина ОСОБА_2 .

Також, суд зауважує, що згідно зі ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 263-265, 293, 305-309, 352, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву громадянки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Шаповал Олександр Григорович, заінтересовані особи: Томаківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити померлим громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області.

Датою смерті громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважати 10.02.2024 року.

Місцем смерті громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважати с.Андріївка, Бахмутського району, Донецької області.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.

Роз`яснити, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Роз`яснити учасникам справи положення частини другої статті 47, частини першої статті 48 Цивільного кодексу України про те, що спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

Суддя: Л. В. Колодіна

присяжні: В.С. Олійник

Л.І. Шапошник