Провадження №2/523/1106/24
"29" липня 2024 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси
у складі головуючої судді Середи І.В.,
за участю секретаря Щербан О.Д.,
представниці позивачки - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі,
В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
29 липня 2024 року відповідач подав через підсистему "Електронний суд" заяву про зупинення провадження у справі посилаючись на те, що він перебуває на службі в військовому формуванні в Департаменті поліції, знаходиться в зоні бойових дій. Йому невідомо до якого часу буде там перебувати, однак бажає приймати участь у розгляді справи.
Представниця позивачки заперечувала проти задоволення заяви, вважає її необгрунтованою, а наданий доказ не підтверджує знаходження відповідача саме у військовому формуванні, оскільки він перебуває на службі в поліції.
Заслухавши представницю позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).
Як зазначено в п.12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
В обгрунтування заяви та підтвердження доводів до заяви відповідач надав довідку від 12.02.2024 року, з якої вбачається, що він знаходиться на службі в штурмовій бригаді Департаменту поліції особливого призначення, а наказу по особовому складу про його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань суду не надано.
Верховний Суд сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.
Вказана правова позиція знайшла своє відображення, зокрема, в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі №461/5209/19, від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19 тощо.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20.
Отже, наданий доказ не підтверджує доводів відповідача.
Враховуючи вказані норми та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що підстав для зупинення провадження не має.
Керуючись ст.ст. 251, 260, 261, 353 ЦПК України,
Клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.
Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню, зауваження на неї можуть бути зазначені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя