Справа № 161/8822/19
Провадження № 6/161/30/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Кандзюби І.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

приватного виконавця Пироги С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у межах справи №161/8822/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням суду від 07 жовтня 2019 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованість за кредитним договором №Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року в розмірі 33 956,08 доларів США, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 15 110,20 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту - 11 111,20 доларів США, заборгованість по процентам - 176,45 доларів США, прострочена заборгованість по процентам - 7 558,23 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 13 300 грн. 12 коп. по 6 650 грн. 06 коп. з кожного.

Оскільки заочне рішення набрало законної сили, 13 березня 2020 року судом були видані виконавчі листи на його примусове виконання.

Постановою Волинського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2019 року змінено, виклавши резолютивну частину в редакції цієї постанови.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Брайт-К» ( , 02094, м. Київ, вул. Магніторська, 1), як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» ( ), заборгованість за кредитним договором №Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року в розмірі 21178,60 доларів США, з яких: 13443,92 доларів США- заборгованість за тілом кредиту та 7734,68 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитом.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» ( , 02094, м. Київ, вул. Магніторська, 1), як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» ( ) заборгованість за кредитним договором №Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 року в розмірі 12777, 48 доларів США, що становить тіло кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Брайт-К» ( , 02094, м. Київ, вул. Магніторська, 1), як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» ( ) 10797,70 гривень судового збору за подання позовної заяви.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Брайт-К» ( , 02094, м. Київ, вул. Магніторська, 1), як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» ( ) 2502,42 гривень судового збору за подання позовної заяви.

На адресу суду 23 січня 2023 року надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню в частині.

Заява мотивована тим, що заочне рішення суду було змінено постановою Волинського апеляційного суду, зокрема зменшений розмір коштів, які підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 .

З наведених вище підстав просить суд визнати таким, що частково не підлягає виконанню виконавчий лист №487 від 13 березня 2020 року у справі №161/8822/19 щодо боржника ОСОБА_2 , а саме не підлягає виконанню на суму 21 178,60 доларів США,

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Приватний виконавець у судовому засіданні заяву заперечив.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з таких підстав.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити,

з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

В розглядуваному випадку, як слідує зі змісту постанови Волинського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, заочне рішення суду не було скасоване, а було змінено.

При цьому, внаслідок ухвалення постанови апеляційного суду грошове зобов`язання відповідача ОСОБА_4 не припинено, а лише зменшено його числове значення. Тобто, обов`язок боржник не припинений повністю внаслідок ухвалення постанови про зміну заочного рішення, а сам виконавчий лист не втратив свою актуальність та підлягає примусовому виконанню, з врахуванням часткової зміни заочного рішення суду апеляційним судом.

На переконання суду, вжиті у ст. 432 ЦПК України слова «обов`язок боржника відсутній … … частково» стосується випадку, коли з передбачених законом підстав припинений один з визначених у судовому рішення обов`язків боржника, наприклад у рішенні про зобов`язання вчинити певний перелік дій відсутній обов`язок вчинити одну з них. В даній ситуації грошове зобов`язання відповідача ОСОБА_4 наявне, було змінено лише його числове значення, що саме по собі не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також суд звертає увагу, що чинним Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено жодних конкретних дій виконавця у разі визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині.

Як вже підкреслював суд, метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»). Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині не призведе до закінчення виконавчого провадження, адже така підстава у чинному законодавстві відсутня.

З наведених вище міркувань суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині, у зв`язку з чим слід відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 432 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у межах справи №161/8822/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено

та підписано 23.07.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк