Справа № 953/8150/24
27 листопада 2024 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Веремійчик Р.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , що продовжує навчання до досягнення ним 23 річного віку, або припинення навчання в розмірі 4000 грн на місяць.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 05 серпня 2005 року уклала шлюб зі ОСОБА_2 , який зареєстровано 05.08.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, про що зроблений актовий запис № 378.У шлюбі у них народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні.Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, але він з липня 2020 року проживає окремо.
Рішенням Київського районного сулу м. Харкова віл 28 січня 2021 року по справі 953/18327/20 стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 в розмірі 3000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 10.11.2020 року.

Відповідно до довідки від 27.08.2024 № 363/24, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на 4 курсі денного відділення Харківського автотранспортного фахового коледжу, наказ про зарахування № 200-г від 30.07.2021 року.

Відповідач, ОСОБА_2 є батьком дитини і раніше сплачував аліменти на його утримання до досягнення повноліття. ОСОБА_1 зазначає, що самостійно не може забезпечити сина в повному обсязі достатніми коштами на навчання, проїзд, проживання, одяг, харчування, підручники, що зумовило її звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.09.2024 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, залучено в якості третьої особи ОСОБА_3 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлена належним чином, про час та місце розгляду справи, подала на адресу суду заяву в якій просила розглядати дану цивільну без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надавав.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, на адресу суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримав.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

05 серпня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, про що зроблений актовий запис № 378. (а.с.6).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином відповідача, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова від 23.11.2005 року (а.с.7).

Як вбачається з довідки з реєстру територіальної громади м.Харків, зареєстроване місце проживання позивача та ОСОБА_3 , 2005 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.12) Відповідачем вказана обставина не спростована.

Відповідно до довідки від 27.08.2024 № 363/24 вбачається, шо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на 4 курсі денного відділення Харківського автотранспортного фахового коледжу, наказ про зарахування № 200-г від 30.07.2021 року.

ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на ті обставини, що їх з відповідачем син утримується нею та проживає з нею та навчається за денною формою навчання, що не спростовується відповідачем.

Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В ході судового розгляду встановлено, що син відповідача проживає разом з позивачем та навчається за денною формою навчання, що унеможливлює здійснення ОСОБА_3 трудової діяльності поза часом навчання. Відомості про наявність у ОСОБА_3 інших джерел доходів відсутні. Тобто ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги з боку батьків у зв`язку з продовженням навчання.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних, допустимих доказів обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів у зазначеному позивачем розмірі. Таким чином, суд дійшов висновку відповідач може надавати зазначену матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання сина, що навчається за денною формою освіти, в ході судового розгляду не встановлено.

Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що, відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198,199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.При вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов`язку утримувати її до досягнення повноліття, а утримання дитини, на яку стягуються аліменти, у державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі - стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким до цього проживала дитина, якщо він витрачає їх за цільовим призначенням.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати,тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України, яка кореспондує ч. 1 ст. 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності зі ст.141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, з урахуванням рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених ОСОБА_1 вимог та можливість стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивача на утримання їх сина, що продовжує навчання в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 04.09.2024 року і до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 133,137, 141, 258, 263,265 ЦПК України, ст. ст. 180-185 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання у розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 04.09.2024 і до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом двадцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя : Я.В. Губська