Справа №345/5554/24
Провадження № 2/345/1416/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою діяльністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44106,25 грн.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 05.06.2023 між первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір № 78914616.

14.06.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідача.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач припинив здійснення платежів для погашення кредитної заборгованості в результаті чого заборгованість основного боргу становить 33231,25 грн., з яких 7750,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за відсотками становить 25481,25 грн..

05.07.2023 року між ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір Позики №4256922.

14.06.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідача.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач припинив здійснення платежів для погашення кредитної заборгованості в результаті чого заборгованість основного боргу становить 10875,00 грн., з яких 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за відсотками становить 7875,00 грн..

Відповідач добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 44106,25 грн., а також судові витрати.

22.10.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, а отже у позивача відсутнє право вимоги за Договорами №1 та №2 укладеними відповідачем з ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». Щодо розрахунку процентів за користування позикою зазначає, що позивачем за Договорами №1 та №2 проценти за користування позикою могли бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто в межах строку, на який було надано позику, й, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки.

Більше того, долучений представником Позивача розрахунок заборгованості за Договором №1 (період з 20.03.2024 по 31.08.2024) та за Договором №2 (період з 27.02.2024 по 31.08.2024), здійснений представником Позивача одноособово, за період, який наступав після закінчення строків кредитування згідно укладених Відповідачем Договорів. Окрім зазначеного, такий одноособовий розрахунок в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є первинним документом, та не є безспірним доказом наявності заборгованості Відповідача, оскільки зміст зазначених розрахунків повністю залежить від волевиявлення кредитора.

Крім того, дані розрахунки заборгованості не містять відомостей, які дозволяють перевірити правильність нарахування відсотків з урахуванням правових висновків, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12-ц (14- 10це18), відповідно до яких, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

За таких обставин, розрахунок суми заборгованості за відсотками за період дії вищевказаних Договорів №1 та №2 мав би бути наступним: 1) по Договору №1: 7750,00 грн. х 2,5%=250,00 грн.х30 днів 7 500,00 грн. де: 7750,00 грн. сума основного боргу; 2.5% - фіксована процентна ставка; 250,00 грн. розмір відсотків за день користування позикою; 30 днів строк позики (строк договору). 2) по Договору №2: 3 000,00 грн. х 37,21%-1 116,30 грн.х1 день 1 116,30 грн. де: 3 000,00 грн. сума основного боргу, 37,21% - базова фіксована процентна ставка за перший день користування позикою; 1 116,30 грн. розмір відсотків за один день користування позикою; 1 - день перший день користування позикою. де: 3 000,00 грн. х 2,5%-250,00 грн.х29 днів 2 175,00 грн. де: 3.000,00 грн, сума основного боргу; 2.5% базова фіксована процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики; 250,00 грн. розмір відсотків за день користування позикою; 29 днів строк позики (строк договору). Всього, по Договору №2-3291,30 грн. відсотків за користування позикою.

20.11.2024 від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення згідно яких просить суд відзив на позов залишити без задоволення, позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктний склад у частині кредитора. Окрім цього, Верховним Судом в постанові від 28.10.2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобовязанням до нового кредитора Е відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобовязанні [...], а не засвідчують права, які передаються. Таким чином, Договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов договору та додатків до нього. Відповідачем при підписанні Кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів.

Також зазначає, що згідно кредитного договору, підписаного відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобовязується неухильно дотримуватись правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Ухвалою судді від 30.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника товариства.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, погодився із сумою боргу за тілом кредиту по двох кредитних договорах та заборгованістю по відсотках лише в межах строку дії кожного договору. Просив відмовити в стягненні заборгованості по відсотках, нарахованої за межами строку дії договорів. Проти часткового задоволення позову не заперечував.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 05.06.2023 між первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено кредитний договір № 78914616 (а.с.8-9).

14.06.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с.11-12).

Згідно розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № 78914616 складає 33231,25 грн., з яких 7750,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за відсотками становить 25481,25 грн. (а.с.17).

05.07.2023 року між ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір Позики №4256922 (а.с.18-20).

14.06.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с.22-23).

Згідно розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № 4256922 становить 10875,00 грн., з яких 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за відсотками становить 7875,00 грн. (а.с.28).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі.

Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд установив, що позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого строку кредитування.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд установив, що обидва кредитні договори з відповідачкою передбачають відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання у вигляді підвищених відсотків, тобто відповідальність згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зокрема, згідно першого договору від 05.06.2023, між ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем укладено договір позики (на умовах повернения позики в кінці строку позики) №78914616 (далі за текстом Договір №1). Згідно п.1 цього Договору №1 позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність Грошові кошти на погоджений умовами договору строк, а позичальник зобовязувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, но сплати та позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики: 10 000,00 грн., строк позики: 30 днів, знижена процентна ставка/день, %: 0,75%, процентна ставка: 2,5% (фіксована), дата надання позики: 05.06.2023, дата повернення позики (останній день): 05.07.2023 (пункт 2 Договору №1).

Згідно другого договору від 05 липня 2023 року між ТОВ «І БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4256922 (далі за текстом Договір №2). Згідно п.1 цього Договору №2 позикодавець зобов`язувався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики: 3 000,00 грн., строк позики: 30 днів, знижена процентна ставка/день, %: 0,01%, базова процентна ставка за перший день користування позикою: 37,21% (фіксована), базова процентна ставка з другого дня до дати повернення позики: 2,50% (фіксована), дата надання позики: 05.07.2023, дата повернення позики (останній день): 04.08.2023 (пункт 2 Договору №2)

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову та вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 15250,00 грн заборгованості за договором позики №78914616, що складається із 7750,00 грн. кредиту та 7500,00 грн. відсотків за користування кредитом та 6291,30 грн. за договором позики №4256922, що складається із 3000,00 грн. кредиту та 3291,30 грн. відсотків за користування кредитом.

Розподіл судових витрат:

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Так, в позові представником було зазначено, що судові витрати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складаються з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 3028,00 гривні та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням - у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 гривні.

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено, які витрати, крім сплати судового збору, були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки в матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження наявності витрат позивача під час розгляду справи.

Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму, сплаченого при поданні позову, судового збору.

В частині стягнення судових витрат у сумі 1514, 00 грн, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за необхідне відмовити через недоведеність.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню.

В частині стягнення судових витрат у сумі 1514, 00 грн, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за необхідне відмовити через недоведеність.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 512, 514, 526, 625, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: по АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30 м.Київ, 01032, суму заборгованості:

- за договором позики №78914616 в розмірі 15250,00 грн., що складається із 7750,00 грн. кредиту та 7500,00 грн. відсотків за користування кредитом;

- за договором позики №4256922 в розмірі 6291,30 грн., що складається із 3000,00 грн. кредиту та 3291,30 грн. відсотків за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27.11.2024.

Суддя