Дата документу 21.10.2024
Справа № 334/6937/24
Провадження № 2/334/2824/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» до Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» та ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу,

за участю представника відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Стрельбицького П.В.,

встановив:

представник позивача ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Сакун А.О. звернулась до суду з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_1 , в якому просить стягнути зі співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача відшкодування витрат, заподіяних позивачу, в сумі 12 594,71 гривні, а зі співвідповідача ОСОБА_1 у сумі 34 523,74 гривні.

Позов обґрунтовує тим, що 22.06.2021 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір страхування наземного транспорту № 1965/21-Т/Зп111, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу Volkswagen, реєстраційний № НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 20.08.2021 в м. Запоріжжя по вул. Святого Миколая сталося ДТП за участю транспортних засобів Mercedes, реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та Volkswagen, реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі № 331/4771/21 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen, реєстраційний № НОМЕР_1 склала 109 345 гривень та вартість матеріального збитку, завданого автомобілю складає 77 321,26 гривня. Позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок ФОП ОСОБА_3 в сумі 109 345 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія Mercedes, реєстраційний № НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивач має право зворотної вимоги до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», який здійснив лише часткову виплату страхового відшкодування в сумі 62 226,55 гривень. Невідшкодованою залишається частка в сумі 12 594,71 гривні з розрахунку 77 321,26 гривня. Враховуючи, що загальна сума збитку завдана автомобілю Volkswagen, реєстраційний № НОМЕР_1 складає 109 345 гривень, а вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 77 321,26 гривня, то різниця, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 складає 34 523,74 гривні.

Представник співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Стрельбицький П.В. подав відзив на позов, в якому позов не визнав. Зазначив, що між позивачем та відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виникли позадоговірні (деліктні) правовідносини. 22.09.2021 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від позивача надійшла Претензія на суму 109 345 гривень. Звіт № 534 про проведення оцінки колісного транспортного засобу від 28.08.2021 разом з претензією не надходив. Серед додатків до Претензії були копія акту огляду транспортного засобу, рахунок СТО та рахунок страхового відшкодування на умовах договору добровільного страхування транспортного засобу КАСКО. Розмір страхового відшкодування, сплаченого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу, був розрахований на підставі рахунку СТО та акту огляду ТЗ, отриманих від позивача разом із Претензією. 13.10.2021 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» своєчасно виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 62 226,55 гривень, враховуючи 2 500 гривень франшизи. Позивач не звертався до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про збільшення страхового відшкодування. Звіт № 534 не надавав. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не порушувало порядок прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, не відмовляло позивачу збільшити розмір страхового відшкодування на підставі оцінки шкоди, зробленої ним самостійно. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не було запрошено на технічний огляд, який є обов`язковим початковим етапом проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та не мало можливості направити представника на технічний огляд автомобіля експертом позивача та пересвідчитись у відповідності зафіксованих у протоколі огляду фактичним пошкодженням внаслідок ДТП. Звіт № 534 від 28.08.2021 виконано з грубим порушенням процедури, визначеної нормативно-правовими актами України, в якому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено до подання до суду.

Співвідповідач ОСОБА_1 подав письмові пояснення, які суд бере до уваги як відзив на позовну заяву, в кому зазначив, що не визнає позовні вимоги позивача та пояснив, що 28.08.2021 ДТП сталося з його участю. Позивач подав позов до суду 28.08.2024. Строк позовної давності сплив. Підтримує правову позицію ПАТ «НАСК «ОРАНТА», викладену у відзиві, та вважає, що докази, якими позивач обґрунтовував розмір позовних вимог, є неналежними та недопустимими. Про проведення експертизи повідомлений не був. Позовна заява йому не надходила. Про позовну заяву дізнався з ухвали про відкриття провадження у справі від 29.08.2024, яка надійшла до застосунку «Дія».

Представник ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» Мірошнікова Х.А. подала відповідь на відзив відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», в якому зазначила обставини, викладені в позовній заяві. Також те, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оцінюючим документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, визнаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач як винуватець ДТП, зобов`язаний виплатити потерпілому. Вважає безпідставним твердженням відповідача про те, що в експертизі відсутня інформація про її проведення для суду, оскільки автотоварознавче (експертне) дослідження було надано до суду на підставі статті 106 ЦПК України. Також вважає безпідставним твердження відповідача щодо неповідомлення позивачем або експертом про огляд транспортного засобу, оскільки пункт 5.2 Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» не містить імперативної вимоги до позивача викликати заінтересованих осіб на огляд транспортного засобу.

Представник співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Стрельбицький П.В. подав заперечення, в яких зазначив, що позивач підтвердив, що не надав до Претензії Звіт № 534 від 28.08.2021 та не оспорює тієї обставини, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на момент звернення до суду не порушувало його прав і законних інтересів та у нього не було правових підстав для звернення до суду, що є підставою для відмові у позові. Також позивач не оспорює тієї обставини, що у Звіті № 534 від 28.08.2021 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність. Позивач вважає, що подання ним копії цього доказу скасовує його обов`язок подавати належним чином оформлений доказ згідно із приписами статті 106 ЦПК України. Позивач не спростував висновку, що Звіт № 534 від 28.08.2021 є недопустимим доказом. У відповіді на відзив позивач посилається на статті 1192 та 993 ЦК України та статтю 108 Закону України «Про страхування», які стосуються реальної шкоди і правовідносин із відповідачем ОСОБА_1 . Правовідносини між позивачем та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» регулюються спеціальним Законом України № 1961-IV. Розмір страхового відшкодування, сплачений ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу, був розрахований на підставі рахунку СТО та акту огляду транспортного засобу, отриманих від позивача разом із Претензією.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 29.08.2024 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 25.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» Стрельбицький П.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заборгованості з урахування обставин, викладених у відзиві та запереченнях. Просив застосувати до вимог позивача позовну давність.

Співвідповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав.

Заслухавши пояснення представника співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», дослідивши заяви по суті спору, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Власником транспортного засобу Volkswagen CC SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

22.06.2021 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1965/21-Т/ЗП111, відповідно до умов якого позивачем застраховано майнові інтереси ОСОБА_2 , пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням наземним транспортним засобом Volkswagen CC SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 , чорного кольору, 2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 . Загальна страхова сума 368 000 гривень, страховий платіж 23 184 гривні. Строк дії з 22.06.2021 до 21.06.2022.

Відповідно до заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу 20.08.2021 о 14.08 годині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровська перехрестя з вул. Св. Миколая водій транспортного засобу Mercedes Mercedes-Benz C220 D, реєстраційний № НОМЕР_2 не надав перевагу у русі та допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen CC SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 . Вказана обставина також підтверджується відповіддю від НПУ.

20 серпня 2021 року о 14 годині 08 хвилин водій ОСОБА_1 , знаходячись на регульованому перехресті вул. Святого Миколая та вул. Дніпровської в м. Запоріжжі, керуючи автомобілем Mercedes Benz C220D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись на заборонений (червоний) сигнал світлофору по вул. Дніпровській, скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen CC Sport, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. Святого Миколая на зелений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. ОСОБА_1 визнана винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та на нього було накладене стягнення. Вказані обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 22.09.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 331/4771/21, яка набрала законної сили 05.10.2021. Відповідно до частини шостою статті 82 ЦПК вказані обставини не підлягають доказуванню.

При цьому судом встановлено, що при ухваленні постанови суддею допущена описка у зазначені реєстраційного номеру автомобіля Volkswagen CC Sport ( НОМЕР_5 ), що підтверджується вищезазначеними доказами, дослідженими судом.

Відповідно до Звіту № 534 про проведення оцінки колісного транспортного засобу Volkswagen СС SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 , від 28.08.2021, його ринкова вартість без урахування аварійних пошкоджень становить 347 248,41 гривень, вартість відновлювального ремонту 133 485,26 гривень, коефіцієнт фізичного зносу складників 0,5387, вартість відновлювального ремонту, в урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні 77 321,26 гривня, вартість матеріального збитку 77 321,26 гривня.

Згідно з рахунком № 21778 від 06.09.2021, страховим актом № 006.01886021-1 від 07.09.2021, розрахунком страхового відшкодування від 07.09.2021 та заявою щодо напрямку виплату та/або доплати страхового відшкодування від 08.09.2021 вартість страхового відшкодування, яке підлягало виплаті на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 , становить 109 345 гривень, яке складається з: вартості відновлювальних робіт 36 200 гривень, вартості деталей, що замінюються 73 145 гривень.

Відповідно до платіжного доручення № 57681769 від 09.09.2021 ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» сплатило ОСОБА_3 страхову виплату за ОСОБА_2 відповідно до акту № 006.01886021-1 від 07.09.2021, загального рахунку № 21778 від 06.09.2021 в сумі 109 345 гривень.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz C220 D, реєстраційний № НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_6 , застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджується електронним полісом.

Співвідповідачу ОСОБА_1 надіслана ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» претензія № /р від 14.12.2021 на суму 47 118,45 гривень.

Співвідповідачу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслана ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» претензія № /р від 13.09.2021 на суму 109 345 гривень.

Згідно з розрахунком страхового відшкодування від 08.10.2021, складеного співвідповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі рахунку СТО, знос транспортного засобу становить 61 %, вартість відновлювального ремонту (без урахування зносу деталей, що замінюються) 109 345 гривень, вартість відновлювальних робіт 36 200 гривень, вартість деталей, що замінюються без врахування зносу - 73 145 гривень, вартість деталей, що змінюються з врахуванням зносу 28 526,55 гривень (73 145 гривень*(100 % - 61 %)), розмір матеріального збитку з врахуванням зносу деталей, що змінюються 64 726,55 гривень, франшиза 2 500 гривень, сума стархового відшкодування 62 226,55 гривень.

Відповідно до платіжної інструкції № 52520 від 13.10.2021 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» страхове відшкодування за вимогою № /р від 13.09.2021 у сумі 62 226,55 гривень.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Вищезазначену норму права викладена також у статті 4 Закону України від 17.03.1996 № 85/96-ВР «Про страхування» (далі Закон № 85/96-ВР) в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 6 Закону № 85/96-ВР страхування наземного транспорту (крім залізничного) є одним з видів добровільного страхування.

Відповідно до частини першої статті 993 ЦК України, статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 3 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі, що визначено у статті 4 Закону № 1961-IV.

Відповідно до статті 6 Закону 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статей 28, 29 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Суд встановив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.08.2021 о 14.08 годині, співвідповідач ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 матеріальні збитки у виді пошкодження транспортного засобу Volkswagen CC SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 та витрат, які останній мусив зробити для відновлювального ремонту транспортного засобу.

Вартість вказаних збитків відповідає вартості відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування зносу деталей та складає 109 345 гривень, що підтверджується рахунком № 21778 від 06.09.2021, страховим актом № 006.01886021-1 від 07.09.2021, розрахунком страхового відшкодування від 07.09.2021.

Позивач звернувся до співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з претензією № /р від 13.09.2021, в якій просив сплатити 109 345 гривень в порядку регресу за виплаченим страховим відшкодуванням.

Суд зауважує, що позивач помилково в претензії вимагав від співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатити йому виплачене страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1965/21-Т/ЗП111, частини першої статті 993 ЦК України, статті 27 Закону № 85/96-ВР, до нього як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги (суброгація).

Таким чином співвідповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА», який застрахував цивільно-правову відповідальність співвідповідача ОСОБА_1 , мав відшкодувати позивачу його витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу деталей, що передбачено статтею 29 Закону № 1961-IV.

Співвідповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 08.10.2021 був проведений самостійний розрахунок страхового відшкодування, яке склало 62 226,55 гривень. Вказаний розрахунок страхового відшкодування відповідає рахунку № 21778 від 06.09.2021, яким встановлена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen CC SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 та позивачем не спростований.

Страхове відшкодування в сумі 62 226,55 гривень було сплачене співвідповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача 13.10.2022 на підставі платіжної інструкції № 52520.

Позивач просить стягнути зі співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» недоплачене ним страхове відшкодування в сумі 12 594,71 гривня відповідно до розміру збитку, встановленого у Звіті № 534 від 25.08.2021.

Однак Звіт № 534 від 25.08.2021 не є належним доказом у вказаній справі, оскільки наведені у ньому розрахунки спростовуються рахунком № 21778 від 06.09.2021, яким встановлена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen CC SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 , за яким позивачем сплачене страхове відшкодування. Зокрема у звіті зазначено, що вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту складає 104 258,40 гривень, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складників - 133 485,26 гривень, а у рахунку № 21778 від 06.09.2021 73 145 та 109 345 гривень відповідно.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов в частині вимог до співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» є необґрунтованим, а отже у їх задоволенні необхідно відмовити.

Згідно зі статтею 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ПК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Різниця між виплаченою особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Враховуючи те, що позивачем сплачена вартість відновлювального ремонту в сумі 109 345 гривень, а співвідповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в сумі 62 226,55 гривень, різниця між виплаченою позивачу співвідповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту транспортного засобу Volkswagen CC SPORT, реєстраційний № НОМЕР_1 , автомобіля, пошкодженого у ДТП, підлягає стягненню зі співвідповідача ОСОБА_1 . Вказана різниця складає 47 118,45 гривень (109 345 гривень (вартість відновлювального ремонту) - 62 226,55 гривень (виплачене страхове відшкодування)).

Проте, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, передбачений статтею 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення зі співвідповідача ОСОБА_1 на користь позивача компенсацію шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 34 523,74 гривні.

Співвідповідач ОСОБА_1 у відзиві та представник співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у судовому засіданні заявили про застосування позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд встановив, що шкода була спричинена 20.08.2021. З даним позовом позивач звернувся до суду 28.08.2024, у зв`язку з чим позовна давність спливла за позовними вимогами.

Проте відповідно до пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений пунктом 12, набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин.

Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021.

Карантин був відмінений о 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Також відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Вказана норма набрала чинності 17.03.2022 на підставі Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

З 24.02.2022 в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (з наступними змінами).

Таким чином строк позовної давності за позовними вимогами не сплив, а продовжується на час воєнного стану.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно з якою, принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи вищевказане та часткове задоволення позову із зазначених судом підстав, суд вважає недоцільним надавати детальну відповідь на інші аргументи сторін.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову зі співвідповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 218,62 гривень (3 028*(34 523,74/47 118,45)). Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 809,38 гривень за вимогою до співвідповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», покладаються на позивача.

Керуючись статтями 10 - 13, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» компенсацію шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 34 523 (тридцять чотири тисячі п`ятсот двадцять три) гривні 74 копійки.

У задовленні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 218 (дві тисячі двісті вісімнадцять) гривень 62 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 28 жовтня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», місцезнаходження: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, ,

співвідповідачі:

- Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», місцезнаходження: вул. Здолбунівська, буд. 7Д, м. Київ, ,

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя М.В. Фетісов