КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-з/824/268/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Київ

Справа № 759/14134/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Дубінкіної М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на правову допомогу

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна, визнання недійсним іпотечного договору,

встановив:

У липні 2023 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна, визнання недійсним іпотечного договору.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 ; на земельну ділянку площею 0,1 га, що розташована по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 ; на земельну ділянку площею 0,0499 га, що розташована по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на майно, а саме:

- на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами (житловий будинок літ. А; ганок літ А.А1; тераса літ. А2; балкон літ А3,А4,А5; басейн літ Б; підвал літ Б-пд; сходи літ Б; споруди літ. №1-№3; загальна площа житлового будинку 484,1 кв.м., житлова площа 110,6 кв.м.) по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 ;

- на земельну ділянку площею 0,1 га, що розташована за адресою: по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :75:740:0089, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 ;

- на земельну ділянку площею 0,0499 га, що розташована за адресою: по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :75:740:0090, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2023 року залишено без змін.

23 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась з заявою, в якій просить ухвалити додаткову постанову про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Посилається на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу визначено умовами договору №47/23 від 21.10.2023 в розмірі 12000 грн. (фіксований гонорар) та актом договору про надання правничої допомоги від 19.01.2024 року до договору №47/23 від 21.10.2023 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення, просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Вивчивши заяву, вислухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні, враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом вищевказаних норм, розподіл судових витрат здійснюється судом при ухваленні рішення по суті заявленого позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі закриття провадження чи залишення позову без розгляду, - в порядку, передбаченому ст. 142 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу за перегляд в апеляційному порядку ухвали суду про забезпечення позову.

Враховуючи вимоги вищевказаних норм ЦПК України, розподіл таких судових витрат здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду справи згідно з правилами ст. 141-142 ЦПК України, адже порядок розподілу судових витрат частиною 2 ст. 141 ЦПК України ставиться в залежність від того, чи задоволено позовні вимоги повністю або частково, чи у задоволенні позову відмовлено.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України також передбачено, що витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи.

Про можливість розподілу судових витрат лише за результатами розгляду справи по суті пред`явленого позову, тобто після ухвалення рішення, також вказують частини 4 , 8, 10 ст. 141 ЦПК України, в яких зазначено, що :

- Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

- Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву

- При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.

З матеріалів справи вбачається, що Київським апеляційним судом судове рішення, яким закінчено розгляд справи, не ухвалювалось. Судом переглядалась ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 09 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання позивача про забезпечення позову.

Зазначена ухвала від 09 серпня 2023 року була прийнята одночасно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 09 серпня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна, визнання недійсним іпотечного договору. На даний період часу справа судом першої інстанції не розглянута, ухвалою суду від 29 листопада 2023 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки питання про розподіл судових витрат суд вирішує під час ухвалення рішення по суті позовних вимог, яким закінчується розгляд справи, правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову - відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 141, 270, 381 - 383 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення щодо витрат на правову допомогу - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 23 липня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.