Cправа № 563/1738/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.11.2024 року Корецький районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.
секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.
позивача ОСОБА_1
предстаника відповідача, адвоката Мороз Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець заяву представника відповідача, ОСОБА_2 , адвоката Мороз Людмили Святославівни про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,
Рішенням Корецького районного суду Рівенської області від 06 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу,які становлять 12000,00 гривень, а також сплачений при поданнні заяви про перегляд заочного рішення судовий збір в розмірі 605.60 грн. В обгрунтування заяви посилається на те, що судом не вирішувалось питання про компенсацію позивачу за рахунок відповідача понесених судових витрат на надання професійної правничої допомоги та повернення судового збору.

Позивач в судовому засіданні щодо поданої заяви про ухвалення додаткового рішення заперечив. За можливості просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу та розстрочити їх. Свої доводи обгрунтовував тим, що на його думку розмір витрат на правничу допомогу, які просить стягнути представник відповідача є неспівмірними з категорією справи та завищеними. Крім того, просив суд врахувати ту обставину, що на його утриманні знаходиться неповнолітній син, за навчання якого у ВНЗ він також сплачує кошти.

Представник відповідача в судовому засіданні подану заяву про ухвалення додаткового рішення просила задоволити в повному обсязі з підстав наведених у заяві.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом.

Визначаючись з розподілом витрат позивача на правничу допомогу адвоката суд враховує, що, між відповідачем та адвокатом Мороз Людмилою Святославівною укладено договір про надання правової допомоги від 05.01.2024 року, предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №563/1738/23.

Відповідно до додатку №1 до вказаного договору сторони домовилися, що вартість послуг адвоката за надання правової допомоги ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном складає 12000,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 05 січня 2024 року відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору сплачено адвокату Мороз Л.С. за надання правничої допомоги суму коштів в розмірі 12000,00 грн.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність понесених витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Оцінюючи розмір витрат відповідача на правничу допомогу адвоката (12000 грн.) на предмет їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору по вказаній справі, значення справи для сторін, а також з огляду на розумну необхідність судових витрат (12000 грн.) для цієї конкретної справи, суд вважає неспівмірним та завищеним розмір витрат відповідача на оплату правничої допомоги в суді першої інстанції у розмірі 12000 грн. з урахуванням складності справи; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг; ціни позову, фінансового стану сторін, з урахуванням заяви позивача про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заяву про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката необхідно задовольнити частково і стягнути з позивача на користь відповідача 8000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Представником відповідача підтверджено, що при поданні заяви про перегляд заочного рішення у справі було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн.

А тому вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №563/1738/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) гривень 00 копійок. та 605(шістсот п`ять) гривень 60 копійок сплаченого при поданні заяви про перегляд заочного рішення судового збору.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 27 листопада 2024 року

Суддя