ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7871/24 Справа № 2-9167/2010 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2024 року про визнання неподаною та повернення скарги

у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2024 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто на підставі положень частини 3 статті 185 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скаржником у встановлений судом строк не усунуто недоліки скарги.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для повернення скарги, оскільки копію ухвали суду від 03 червня 2024 року про залишення скарги без руху заявник отримала 11 червня 2024 року, а 12 червня 2024 року, тобто на наступний день, усунула недоліки скарги та надіслала до суду. Вважає, що повертаючи скаргу, суд першої інстанції не дочекався поштового відправлення зявниці, не дотримався процесуальних норм закону, чим обмежив права останньої на доступ до правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що в установлений в ухвалі про залишення скарги без руху строк недоліки скарги не усунуті.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною постанову приватного виконавця Шаган О.А. від 08 серпня 2024 року про накладення арешту на кошти боржника та зобов`язати скасувати вказану постанову.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року скаргу, як таку, що не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України залишено без руху і заявнику було запропоновано усунути вказані в ній недоліки. Копія ухвали суду направлялася на адресу скаржника та отримана останньою 11 червня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.43).

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Слід звернути увагу, що в матеріалах справи наявне повідомлення ОСОБА_1 про усунення недоліків скарги на виконання вимог ухвали суду від 03 червня 2024 року, яке підписане скаржником 12 червня 2024 року та відповідно до поштового конверту направлено 13 червня 2024 року й отримано судом 17 червня 2024 року.

З огляду на викладене, не можна вважати, що скаржник ухилився від виконання зазначених вимог в ухвалі суду про залишення скарги без руху, оскільки на її виконання (у межах встановленого судом строку для усунення недоліків) до суду першої інстанції направив відповідне повідомлення про усунення недоліків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист передбачається статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та помилково повернув скаргу.

Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна