Справа № 214/6291/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати таким, що не пропущений строк на звернення до суду з вимогами щодо поділу спільного майна подружжя; визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_2 ; припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на 1/2 частки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_2 шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації від 1/2 частки вартості майна, а саме квартир за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за комунальні послуги за квартиру в розмірі 14333,83 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за оренду квартири, яку з вини відповідача повинні знімати помешкання позивач і його донька в розмірі 122933,83 грн.; стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 583, 86 грн.

На виконання вимоги ч. 6 ст. 187 ЦПК України, на адресу суду надійшла відповідь від Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, з якої слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем у позовній заяві зазначено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен встановити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу необхідно чітко зазначити придбане у шлюбі майно, вказати, чим підтверджується придбання майна, що є предметом даного спору, під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна та надати відповідні письмові докази на підтвердження придбання спільного майна.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.п.1, 2, 9, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується (п.1); у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна (п.2); у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна (п.9); у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (п.10).

Дослідженням змісту позову встановлено, що позивач одночасно пред`явила до відповідача ряд майнових вимог, які мають різний предмет спору: 1) основні та похідні вимоги щодо визнання спільним сумісним майном подружжя об`єктів нерухомого майна, припинення права спільної сумісної власності на це майно та стягнення грошової компенсації в порядку поділу майна подружжя; 2) стягнення витрат за комунальні послуги у розмірі 14333,83 грн.; 3) відшкодування витрат на оренду житла у розмірі 122933,83 грн.

Однак, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не коректно визначена ціна позову, виходячи із загальної суми всіх вимог шляхом їх складання за кожною з вимог. Так позивачем визначено ціну позову в розмірі 137267,66 грн. До цієї суми позивачем не включено суму за позовними вимогами щодо стягнення грошової компенсації в порядку поділу майна подружжя. Враховуючи, що предметом даного позову є нерухоме майно, ціна позову та такими вимогами повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості такого майна станом на момент звернення до суду, про що також зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, що будь-який майновий спір має ціну. При цьому позовна заява повинна містити не лише загальну ціну позову, а й відомості про вартість кожного із заявленого до поділу об`єкта майна, визначену за оцінкою, проведеною сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності станом на момент звернення до суду. Позивач у тексті позовної заяви вказує на те, що для визначення вартості квартир, які продані без розподілу майна відповідачем, необхідно витребувати копію документів у нотаріуса про суму продажу за договорами купівлі-продажі, тому сума судового збору буде сплачена після встановлення цих сум. Така позиція позивача не відповідає вимогам вказаних процесуальних норм та суперечить позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 серпня 2020 року по справі № 910/13737/19.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відтак позивачу слід надати звіт про оцінку майна, який підтверджує дійсну вартість майна, з приводу якого у сторін виник спір, вказати дійсну ціну позову та сплатити судовий збірв розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, зважаючи на різнобічність заявлених вимог, суд звертає увагу позивача, що положеннями ст.188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Однак, позивачем у пред`явленому позові не аргументовано необхідність одночасного заявлення вимог з різними предметами спору, відсутність між ними взаємозв`язку як між основними та похідними для їх вирішення в рамках однієї справи, що визначає наявність істотного смислового перенавантаження та ускладнює розгляд справи.

Відтак задля необґрунтованого або штучного об`єднання вимог суд зауважує на доцільності роз`єднання позивачем вимог шляхом подання окремих позовів щодо поділу майна та щодо іншої частини вимог.

Також необхідно звернути увагу позивача, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Обов`язок з визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, тому для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 175 ЦПК України.

Так, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як убачається з поданого позову, ОСОБА_1 виклала позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат за комунальні послуги некоректно, оскільки в цій частині позовних вимог вказано суму, яку позивач вимагає стягнути з відповідача та вказано, що ця сума є «витратами за комунальні послуги за квартиру» без іншої конкретизації.

Наведене вказує на те, що позовні вимоги в цій частині не конкретизовані, що є недоліком позовної заяви.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, то згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 175 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків та приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернена позивачеві разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Н.В.Чернова