Ухвала

27 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 567/779/23

провадження № 61-13584ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року (повне судове рішення складено 05 вересня 2024 року).

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, зокрема, вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

У листопаді 2024 року судді-доповідачу передано матеріали на усунення недоліків, направлені до Верховного Суду через електронний кабінет в підсистемі Електронний суд на виконання ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року, а саме уточнену касаційну скаргу та докази доплати судового збору.

Разом з тим, аналіз уточненої касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_1 не виконано у повному обсязі вимоги ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року.

Так, посилаючись в уточненій касаційній скарзі на підставу касаційного оскарження судових рішень на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права (статті 347 ЦК України) у подібних правовідносинах, особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує при цьому неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права,ь а лише зазначає про те, що сторона відповідача не виявила жодної судової практики в подібних спорах.

Указане не є належним виконанням вимог ухвали Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року.

В ухвалі Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року було зазначено, що формальна вказівка на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Особою, яка подала касаційну скаргу не обґрунтовано неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у цій частині.

Також, особі, яка подала касаційну скаргу, слід було обґрунтувати підстави касаційного оскарження, передбачені частиною третьою статті 411 ЦПК України, на які містилося посилання у касаційній скарзі, зокрема обґрунтувати, яке саме нею було заявлено клопотання, яке суд відхилив, та щодо встановлення яких саме обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, воно було заявлено. Окрім цього, ОСОБА_1 слід було зазначити на підставі яких саме недопустимих доказів суд встановив обставини (та які саме), що мають суттєве значення, та чому ці докази є недопустимими.

Також, особі, яка подала касаційну скаргу, слід було обґрунтувати підстави касаційного оскарження у частині зазначення про те, що в суді першої інстанції головуючому було заявлено відвід, який невмотивовано відхилено, вказавши відповідний пункт частини першої статті 411 ЦПК України.

Особою, яка подала касаційну скаргу, указаних вимог не виконано.

ОСОБА_1 оскаржує до Верховного Суду рішення Острозького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року, ухвалену за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції. Проте, уточнена касаційна скарга обґрунтована лише порушенням норм процесуального права судом першої інстанції, а також у ній містяться посилання на норми, які регулюються Главою 1 Апеляційне провадження Розділу 5 Перегляд судових рішень ЦПК України. Особа, яка подає касаційну скаргу, не зазначає про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Касаційний суд зауважує, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому, касаційний суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

З урахуванням викладеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Окрім цього, у пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи (частина сьома статті 43 ЦПК України).

Уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 подана в електронній формі через електронний кабінет, проте до касаційної скарги не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, а саме: ОСОБА_3 .

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, слід надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи, а у разі подання її в електронній формі - докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його для надання уточненої касаційної скарги з належним викладенням підстав касаційного оскарження судових рішень та її копій відповідно до кількості учасників справи, а у разі подання її в електронній формі - доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Керуючись статтями 120, 127, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат