ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7968/24
провадження № 2/753/5778/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Котвицького В.Л., за участю секретаря судового засідання Овчар В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 21.01.2020 між ним та відповідачем був укладений договір позики №15000, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 20 400,00 доларів США. Строк повернення грошових коштів був встановлений до 21.01.2021.

Крім того, 08.07.2020 між ним та відповідачем був укладений договір позики №10000, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 13 600,00 доларів США. Строк повернення грошових коштів був встановлений до 08.07.2021.

Також, 28.10.2020 між ним та відповідачем був укладений договір позики №5000, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 6800,00 доларів США. Строк повернення грошових коштів був встановлений до 28.10.2021.

Відповідач зобов`язався повернути кошти, однак, в установлені вказаними договорами строки кошти не повернув, свої зобов`язання не виконує. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики у загальній сумі 1 629 984,75 грн.

Ухвалою суду від 02.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 21.01.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики № 15000, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 496 500,00 грн., що по курсу продажу іноземної валюти (долар США) до гривні який встановлений АТ "МІБ" на момент передачі позики становить еквівалент 20 400,00 доларів США. Позика є безвідсотковою. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язувався повернути отримані кошти у строк до 21.01.2021.

Позивач виконав умови договору позики та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі грошей від 21.01.2020, але свої зобов`язання до цього часу відповідач не виконав.

Також, 08.07.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики № 10000, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 367 880,00 грн., що по курсу продажу іноземної валюти (долар США) до гривні який встановлений АТ "МІБ" на момент передачі позики становить еквівалент 13 600,00 доларів США. Позика є безвідсотковою. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язувався повернути отримані кошти у строк до 08.07.2021.

Позивач виконав умови договору позики та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі грошей від 08.07.2020, але свої зобов`язання до цього часу відповідач не виконав.

Крім того, 28.10.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики № 5000, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 193 460,00 грн., що по курсу продажу іноземної валюти (долар США) до гривні який встановлений АТ "МІБ" на момент передачі позики становить еквівалент 6800,00 доларів США. Позика є безвідсотковою. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язувався повернути отримані кошти у строк до 28.10.2021.

Позивач виконав умови договору позики та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі грошей від 28.10.2020, але свої зобов`язання до цього часу відповідач не виконав.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий до виконання сторонами.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання.

Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з пунктами 6 договору № 15000 від 21.01.2020, договору № 10000 від 08.07.2020 та договору № 5000 від 28.10.2020 сторони погодились, що коли курс AT «МІБ» на день повернення позики є вищим за курс відповідної іноземної валюти на дату надання позики, сторони для визначення суми належної до повернення використовують формулу:

С=А1/А2 х В, де:

С - сума позики належна до повернення

В- сума позики яка не повернута

АІ-курс AT «МІБ» щодо продажу долара США до гривні на день повернення позики

А2- курс AT «МІБ» щодо продажу долара США до гривні на дату надання позики.

На підставі вказаної формули заборгованість за договором № 15000 від 21.01.2020 становить: 39,95 / 24,3383 * 496 500,00 = 815 004,75 грн., що еквівалентно, станом на 15.03.2024, 20 400,62 доларів США.

На підставі вказаної формули заборгованість за договором № 10000 від 08.07.2020 становить: 39,95 / 27,05 * 367 880,00 = 543 320,00 грн., що еквівалентно, станом на 15.03.2024, 13 600,00 доларів США.

На підставі вказаної формули заборгованість за договором № 5000 від 28.10.2020 становить: 39,95 / 28,45 * 193 460,00 = 271 660,00 грн., що еквівалентно, станом на 15.03.2024, 6800,00 доларів США.

Тобто загальна сума заборгованості становить 1 629 984,75 грн., що еквівалентно, станом на 15.03.2024, 40 800,62 доларів США (815 004,75 грн. + 543 320,00 грн. + 271 660,00 грн. = 1 629 984,75 грн.).

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Як встановлено судом та доведено зібраними у справі доказами, відповідач умови укладених договорів позики не виконує, позику не повертає, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договорами позики підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 15 140,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 509, 510, 525, 526, 527, 625, 1046, 1048, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) борг за договорами позики № 15000 від 21.01.2020, № 10000 від 08.07.2020 та № 5000 від 28.10.2020 у загальній сумі 1 629 984,75 грн., що еквівалентно, станом на 15.03.2024, 40 800,62 доларів США, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 15 140,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 25.11.2024.

Суддя В.Л. Котвицький