Справа № 729/1441/24
2-ві/729/3/24 р.

У Х В А Л А
27 листопада 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі судді Булиги Н.О., секретаря Романченко С.С., розглянув заяву представниці відповідача, адвоката Тібеж Катерини Ігорівни, про відвід судді Кузюри Валентини Олександрівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-
У провадженні судді Бобровицького районного суду Чернігівської області Кузюри Валентини Олександрівни перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.
11.11.2024 представник відповідача, адвокат Тібеж Катерини Ігорівни, надала заяву про відвід судді Кузюри В.О.
Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2024 року дану заяву визнано необґрунтованою та передано до канцелярії Бобровицького районного суду Чернігівської області для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою ст.33 ЦПК України.
В обґрунтування заяви про відвід судді представниця відповідача посилається на те, що сторона відповідача має сумніви в неупередженості та об`єктивності головуючої судді, оскільки така близько 10 років близько спілкується з позивачкою, відвідує її торгову точку «Білизна» на ринку м.Бобровиця, вони разом з`являються у кафе та знають про особисте життя одна одної.
У своїй заяві представник ОСОБА_3 просила розглянути заяву про відвід за її відсутності та відсутності відповідача.
Позивачка у поданих письмових поясненнях вважає, що підстави для відводу відсутні, оскільки позивачка з суддею ОСОБА_4 близько не спілкується, а суддя, як пересічна громадянка, іноді купує товари ринку, де працює позивачка приватними підприємцем. Будь-які дружні чи приятельські стосунки між ними відсутні.
Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. (ч.8 ст.40 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, доходить такого висновку.
За змістом положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Відповідно до вимог ст. 36, 37 ЦПК України, встановлено перелік підстав для відводу судді, що виключають участь судді в розгляді справи, зокрема, в тому числі, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.
Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність зазначених суб`єктивних або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення певним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Статтями 2, 14 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя має уникати конфлікту інтересів, проявляти стійкість до будь-якого тиску або втручання у діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя, та бути незалежним у процесі прийняття рішень. Суддя не може використовувати своє посадове становище в особистих інтересах чи в інтересах третіх осіб. Суддя не має допускати позапроцесуальних взаємовідносин з учасниками судового процесу у справі, що перебуває у його / її провадженні. Суддя має уникати поведінки, що може викликати сумнів чи створити враження про наявність у судді прихильності чи упередженого ставлення до учасників справи чи їх представників.
Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.
Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження (affirmanti incumbit probatio).
Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених доказами даних, які б викликали обґрунтовані сумніви в тому, що суддя Кузюра В.О. є неупередженою при розгляді справи і заінтересованою в результатах справи, що свідчили б про наявність підстав для відводу судді з цих передумов. Твердження представниці відповідача в заяві про відвід про те, що суддя Кузюра В.О. перебуває у дружніх відносинах з позивачкою, не доведено. Посилання представниці на те, що суддя є покупцем товарів у позивачки, не є підставами для відводу судді в розумінні положень ст. ст. 36, 37 ЦПК України.
Таким чином, на даний час відсутні будь-які дані та докази, які б свідчили про особисту заінтересованість головуючої судді в результатах справи або викликали б обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та необ`єктивності судді під час судового розгляду цієї справи.
Крім цього, проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами звернення представниці відповідача із заявою про відвід судді Кузюри В.О., вбачається, що така не згодна також з процесуальними діями головуючої судді.
Відповідно до приписів ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Сторін по справі наділено процесуальним правом оскарження ухвал суду окремо від рішення суду та/або правом подачі заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, шляхом включення таких заперечень до апеляційної скарги на рішення суду.
У той же час, суд враховує те, що відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
А тому, з огляду на фактичні обставини справи установлені судом, а саме у ракурсі сформованої стійкої та сталої недовіри зі сторони відповідача, яка у нього сформувалася у силу його особистого сприйняття дійсності, слід погодитися з тим, що він знову ж таки, у силу, відомих лише йому підстав, вважає відсутнім критерій безсторонності по відношенню до нього з боку суду, хоча в дійсності, таких об`єктивних фактів установлено не було.
Всі обставини та обґрунтування відводу свідчать про те, що у сторони відповідача завідомо склалася думка про необ`єктивність та упередженість судді, а отже завідомо майбутнє законне рішення у справі в будь-якому випадку стороною ставиться під сумнів.
Якими суб`єктивними чинниками викликана така недовіра відповідача до суду у цій справі однозначно установити не можливо, однак є дійсним та реальним факт такої недовіри.
Така недовіра, яка грунтується, на думку відповідача, на приятельських відносинах між суддею Кузюрою В.О. та позивачкою ОСОБА_1 , породжує у відповідача ОСОБА_2 . сумніви у неупередженості судді Кузюри В.О. і ця недовіра, враховуючи заявлені мотиви відводу, є реальна.
Однак, жодний факт, яким створюється, навіть підозра, у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.
Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак, в майбутньому, стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді вказує і Верховний суд, зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади та вказуючи , що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Так, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим. Враховуючи, висловлену недовіру судді Кузюрі В.О. представницею відповідача, вважаю за необхідне задовольнити заявлений відвід судді задля усунення можливих сумнівів щодо її неупередженості під час розгляду вказаної цивільної справи. Хоча доводи заяви про відвід не є такими, що впливають на розгляд справи, проте заявлений сам сумнів в неупередженості судді та відповідно сумнів щодо загалом існування та дію справедливого суду в Україні, суд вважає таким, що має бути почутим, а тому відповідно заява про відвід судді задоволеною, бо "правосуддя має не тільки чинитися, але й таке повинно бути видно, що воно чиниться справедливим та неупередженим судом", адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.
Таким чином, щоб уникнути сумнівів щодо неупередженості судді при розгляді цієї справи, суддю ОСОБА_4 слід відвести від розгляду зазначеної справи відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України та задовольнити заявлений судді відвід саме з цієї передумови. Така дія забезпечить та сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та гарантуванню права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 36, 37, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд
Заяву представниці відповідача, адвоката Тібеж Катерини Ігорівни, про відвід судді Кузюри Валентини Олександрівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.
Відвести суддю Бобровицького районного суду Чернігівської області Кузюру Валентину Олександрівну від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - передати для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя