Справа № 553/1766/23
Провадження № 2/553/228/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.07.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.

учасників справи:

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Щепіної О.В.,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 - адвоката Яресько Н.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, визначення місця проживання дитини, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача за первісним позовом.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами, які в подальшому (заява від 13.09.2023) змінила, та остаточно просила:

- визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, ОСОБА_4 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

На обґрунтування позовної заяви ОСОБА_5 зазначила, що з відповідачем з 01.10.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 11.12.2018 був розірваний. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який весь час проживав та проживає разом з нею за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_1 . Місце їх реєстрації є адреса: АДРЕСА_2 . Позивач зазначила, що нею створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, проживають вони в квартирі, яка на праві приватної власності належить її матері ОСОБА_6 . Окрім того, вона є власником 1/3 частини будинку АДРЕСА_2 . Син має окрему кімнату в двокімнатній квартирі, обладнане місце для навчання, оскільки він навчається дистанційно, вона придбала йому зручне крісло для сидіння, сучасний мобільний телефон, також він має ноутбук, придбаний за спільні кошти, подаровані сину на день народження. Вона піклується про його здоров`я (укладено декларацію про вибір лікаря) з метою надання йому медичної допомоги, забезпечує всім необхідним для навчання, купує одяг, медикаменти тощо, забезпечує йому належний догляд. Син навчається в Полтавській загальноосвітній школі № 9, яка знаходиться поряд з місцем проживання, де характеризується позитивно та має достатній рівень успішності. Контроль за організацією навчального процесу здійснює вона. Син ОСОБА_7 проживає з нею та відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України висловив свою думку з приводу бажання продовжувати проживати з матір`ю. Зазначила, що має постійний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи, має гнучкий графік, що дозволяє їй здійснювати догляд за сином та надавати допомогу в навчанні.

З 2019 року вона проживає з цивільним чоловіком, який також дбає про сина, у них дружні, добрі стосунки. Враховуючи, що вона займається вихованням сина, піклується про нього, має необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, тому визначення місця проживання дитини з нею відповідатиме інтересам дитини, позитивно сприятиме його розвитку як психологічному, так і фізичному. Відповідач проживає сам, і хоча він спілкується з сином, але забезпечити йому належний догляд у нього можливості не має, до того ж син висловив свою думку щодо бажання проживати саме з нею. Визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у його вихованні.

Щодо стягнення з відповідача аліментів зазначила, що матеріальну допомогу, необхідну для утримання сина, відповідач надає нерегулярно, після багаторазових нагадувань та у незначному розмірі, в основному на придбання одягу та інколи, в разі потреби, на лікування сина. Коштів, які вона отримує нерегулярно, не завжди вистачає навіть на одяг та взуття, так як дитина дорослішає і витрати її утримання суттєво збільшилися.

Зазначене стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Короткий зміст позовних вимог та доводів відповідача - позивача за зустрічним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 , скориставшись правом, передбаченим частиною 1 статті 193 Цивільного процесуального кодексу України, 25.08.2023 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районного у м. Полтаві ради з вимогою: визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилався на те, що з позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 вони перебували у шлюбі з 01.10.2010 по 11.12.2018, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син постійно проживає з ним, а до матері ходить в гості на 2-3 дні, та, іноді, на літні канікули. Ініціатором розлучення була колишня дружина. Під час подружнього життя вони проживали в будинку по АДРЕСА_4 , з початку разом із його матір`ю, яка мешкає поверхом вище в її трикімнатній квартирі, згодом він придбав трикімнатну квартиру поверхом нижче. Їх син виріс в цьому будинку, там мешкають майже всі його колеги та їх родини, тому в будинку дуже дружні добросусідські стосунки і їх діти спілкуються між собою. У ОСОБА_7 є безліч друзів, його однолітки та однокласники, син раніше відвідував СШ № 24, яка розташована поблизу їхнього будинку, але, після розлучення, мати, без його згоди, вирішила змінити навчальний заклад для їх сина та перевела його до СШ № 9, бо фактично вона проживала по АДРЕСА_2 , там живуть її батьки, а їх син ходить в гості до баби та діда, але не живе за цією адресою, зараз ОСОБА_1 фактично проживає по АДРЕСА_5 та хоче щоб син проживав разом з нею.

Стосовно позову про стягнення аліментів, вважає, що таким чином ОСОБА_1 бажає довести що син постійно проживає з нею, але це не відповідає дійсності. Їх син ходить до матері в гості, а проживає більше часу з ним і він займається його навчанням, несе витрати по оплаті додаткових занять з англійської мови та інших предметів, слідкує за оновленням всіх технічних пристроїв якими користується син, адже навчальний процес онлайн без них неможливий. Син забезпечений всім необхідним, має свою пристосовану і обладнану окрему кімнату, окрім цього, його син є співвласником їхньої спільної квартири. 16.07.2018 він подарував сину 1/3 частку належної йому квартири АДРЕСА_6 , тому він не тільки мешкає в цій квартирі, а є її повноправним співвласником і може проживати в належному йому житловому приміщенні.

Також зазначив, що вони з сином мають дуже теплі стосунки, розуміються з усіх питань, мають спільні інтереси та дуже гарно спілкуються, всі побутові питання в них вирішені, також їм надає допомогу його мати, яка мешкає з ними в одному будинку. ОСОБА_1 не зазначила, що вона фактично не проживає по АДРЕСА_2 , це житло її батьків в якому вона лише зареєстрована, власного житла вона не має, зараз мешкає по АДРЕСА_5 в квартирі яка належить її родичам разом зі своїм співмешканцем. Окрім цього, її робота пов`язана із частими відрядженнями, під час яких вона залишає сина самого вдома, тоді як його вік потребує більш ретельного спостереження за дитиною, тому він намагається завжди бути поряд і максимально бути в курсі всіх інтересів сина щоб не втратити його довіру і його самого. Відповідач після розлучення одразу змінила прізвище, що також обурило сина, бо спільне прізвище це як доказ цілісності родини, хоч на папері, а відповідач демонстративно змінила прізвище після розлучення і зараз вони з сином мають спільне прізвище, а мати інше, це також той моральний аспект який підтверджує, що для матері на першому місці її особисті справи. Після оформлення права власності на квартиру, він хотів сина зареєструвати в його квартирі, але для цього потрібна згода матері і йому не вдалось це зробити. Вважає, що в даному випадку фактичне місце проживання син для себе визначив сам, він іноді відвідує матір, яка намагається ще сприяти його приходу фінансовими маніпуляціями, що також негативно впливає на дитину.

Інші заяви по суті справи.

ОСОБА_1 13.09.2023 подала відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , в якому зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та задоволенню не підлягають. Факти, викладені в позовній заяві щодо місця фактичного проживання дитини з батьком та участі його у вихованні та навчанні, не відповідають дійсності. З червня 2018 року вона разом з сином проживають в квартирі в АДРЕСА_1 , власником якої є її мати ОСОБА_6 . Місцем її реєстрації та реєстрації сина є: АДРЕСА_2 . Місце реєстрації вона не змінювала, оскільки для зняття з реєстрації сина необхідна згода батька. Враховуючи, що з батьком дитини мають напружені відносини, добровільну згоду на зміну місця реєстрації він не надав. Вказала, що з 2019 року проживає в цивільному шлюбі з чоловіком, з яким у сина хороші, дружні відносини, вони проживають однією сім`єю, дитині створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку, проживають в двокімнатній квартирі з сучасним ремонтом, для сина обладнана окрема кімната, є місце для навчання та відпочинку, створені всі умови для навчання онлайн. В період воєнного часу ОСОБА_7 навчається онлайн, тому вона йому придбала сучасний мобільний телефон, ноутбук, який був придбаний на день народження за кошти, які подаровані сину на день народження, зручне крісло. Разом з чоловіком дбають про його здоров`я, розвиток, матеріально утримують, виховують, до початку повномасштабного вторгнення російської федерації кожного року оздоровлювали його, возили на відпочинок до моря. Факт проживання сина з нею, хороші відносини можуть підтвердити свідки. Після розірвання шлюбу та зміни місця проживання син відвідує Полтавську загальноосвітню школу № 9, яка знаходиться поряд з місцем проживання, де характеризується позитивно, навчається добре, має бали достатнього та високого рівня навченості, дисциплінований, вихований, що свідчить про хорошу атмосферу в сім`ї, наявність контролю за організацією навчального процесу, який здійснює мати. За зазначеною адресою вони проживають понад 5 років, за цей період змінилося коло спілкування сина та однокласники.

Вказала, що працює інспектором сектору дотримання прав людини Полтавського управління поліції в Полтавському районному управлінні поліції ГУНП в Полтавській області, має достатній постійний дохід, гнучкий графік. Посилання ОСОБА_2 на постійні відрядження на роботі спростовуються довідкою з місця роботи. Зміна прізвища передбачена сімейним законодавством та не впливає на відносини з сином. Також вказала, що ніколи не перешкоджала спілкуванню сина з батьком. ОСОБА_7 відвідує батька на вихідних, канікулах, жодних перешкод з її боку не було.

Позивач за зустрічним позовом дійсно подарував 1/3 частку квартири сину, але дарування частки квартири не впливає на визначення його місця проживання, оскільки ОСОБА_7 є малолітньою дитиною, яка потребує постійного піклування, догляду, утримання, що нею в повній мірі забезпечується. Батько дитини подарував 1/3 частку квартири сину, а вона, в свою чергу, не претендувала на частку цієї квартири, як на майно, що придбано під час шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя.

Щодо твердження ОСОБА_2 , що його мати допомагає піклуватися про ОСОБА_7 , то в силу віку (понад 70 років) їй важко буде здійснювати за ним догляд. Причиною подачі позову про стягнення аліментів на утримання сина, послугувала причина відсутності чіткої періодичності сплати аліментів ОСОБА_2 та незгоди з приводу їх збільшення, витрати на дитину постійно зростають, ціни підвищуються, а аліменти не збільшуються, тому звернулася до суду про їх стягнення в передбаченому законом розмірі. У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визначення місця проживання сина ОСОБА_3 разом з батьком просила відмовити та задовольнити її позовну заяву про визначення проживання сина разом з нею та стягнення аліментів.

03.10.2023 ОСОБА_2 надав письмові пояснення в яких вказав, що у 2018 році він мав намір визначити місце проживання сина з ним, на той час мати сина просила щоб це питання ми не ставили в суді, в них була домовленість, дана обставина підтверджується актом обстеження умов проживання датованим 07.09.2018. Придбання техніки, ноутбука і телефону відбулося за подаровані сину кошти. ОСОБА_4 ставиться до сина, як до людини чиї права вона ігнорує. Також зазначив, що окрім сина ОСОБА_7 він має старшого сина ОСОБА_8 , якому 26 років, який проживає по АДРЕСА_7 , також поблизу нього проживає племінниця, донька його рідної сестри, 2012 року народження, їх діти разом росли і мають гарні не тільки родинні стосунки, але і дружні, в їх будинку та поблизу проживають друзі ОСОБА_7 з якими він ходив в один клас, поки його мати без поради із ним не вирішила його перевести.

24.10.2023 ОСОБА_4 надала письмові пояснення, в яких зазначила, що жоден із фактів зазначених ОСОБА_2 в поясненнях, не підтверджений належними, допустимими та достовірними доказами. Позивач за зустрічним позовом долучив характеристику з місця проживання, підготовлену невідомою особою, яка не має жодних повноважень надавати будь-які характеристики, документ не містить ні дати, ні печатки та не має жодного доказового значення. Долучена ОСОБА_2 характеристика ОСОБА_4 , видана за місцем роботи є недопустимим доказом, оскільки містить персональні дані особи, згоду на обробку та розголошення яких ОСОБА_4 не давала, вказана характеристика підписана особою, яка на момент перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради» не працювала в даній установі та не може надавати характеристику її професійним якостям і повідомляти про причини переходу з однієї посади на іншу, так як дані факти йому невідомі. На даний час ОСОБА_4 працює за іншим місцем роботи (з 2019 року), де характеризується позитивно, як сумлінний, дисциплінований, ініціативний та відповідальний працівник. Жодних доказів на спростування фактів щодо придбання нею ґаджетів для сина ОСОБА_2 не надано. Стосовно придбання ноутбуку, нею зазначалося, що він придбаний за кошти, які подаровані сину на день народження, в тому числі за кошти батька, це єдина покупка із зазначених, що здійснена за його участі. Питання про вибір школи, в якій буде навчатися син, про час, коли він бажає проводити з батьком, були вирішені в інтересах дитини та з врахуванням його думки. Наявність друзів за місцем проживання батька не можуть замінити сім`ю сину і не є вирішальним критерієм для визначення місця проживання дитини. ОСОБА_7 висловив бажання проживати разом з нею. В матеріалах справи відсутні будь-які докази неналежного виконання нею батьківських обов`язків, виняткові обставини, які б вказували на неможливість проживання ОСОБА_7 з матір`ю відсутні.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 13.07.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 25.08.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про визначення місця проживання дитини, об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.10.2023 прийнято до розгляду заяву (клопотання) позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 про зміну позовних вимог від 13.09.2023. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про визначення місця проживання дитини Службу у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради. Зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради на виконання своїх повноважень надати суду висновок щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_4 або з батьком ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.03.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та її представник - адвокат Щепіна О.В. наполягали на задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав зазначених у позові та письмових поясненнях, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за зустрічною позовною заявою просили відмовити.

ОСОБА_5 пояснила, що після розлучення їх син постійно проживає з нею. Не заперечувала проти того, що ОСОБА_7 відвідує батька на вихідних та канікулах, вона ніколи не чинила перешкод у спілкуванні сина з батьком. Але постійним місцем проживання сина є адреса: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 та його представник - адвоката Яресько Н.В. наполягали на задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з підстав зазначених у зустрічній позовній заяві та письмових поясненнях, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просили відмовити.

ОСОБА_2 пояснив, що після розірвання шлюбу, син близько 50 % часу проживав з ним і, на його думку, доцільним буде визначити місце проживання його саме з батьком. З сином у них теплі, довірливі стосунки, він здійснює догляд за ним, готує їжу, має друзів за його місцем проживання, спілкується з його сином від першого шлюбу.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи представники Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради та Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, до суду не прибули.

Від начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради Рой Ю. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при винесенні рішення просила врахувати інтереси дитини.

Від заступника голови Подільської районної у м. Полтаві ради з питань діяльності виконавчого комітету Дубець Н. надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Подільської районної у м. Полтаві ради, зазначила, що при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 01.10.2010, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1351, 11.12.2018 шлюб між ними розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави, справа № 553/1909/18. (а. с. 4)

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.08.2018. (а. с. 3)

ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_3 зареєстровані такими, що проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради № 904 від 11.05.2023. (а. с. 8)

ОСОБА_2 зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_8 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 02.08.2019. (а. с. 34)

Із договору дарування від 16.07.2018 серії ННІ № 572397, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131021959 від 16.07.2018 вбачається, що ОСОБА_2 передав безоплатно у власність 1/3 частку квартири АДРЕСА_6 , сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а. с. 38, 39)

З Декларації № 0001-КР8А-ХЕ00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку у лікаря-педіатра в КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Полтавської міської ради». У графі «законний представник пацієнта» вказано « ОСОБА_9 ». (а. с. 58)

З інформації КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 ПМР» від 11.09.2023 за вих. № 01.2-12/01.2-16/1270, наданої на адвокатський запит адвокату Щепіній О. вбачається, що відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мається укладена з лікарем-педіатром КП «Центр ПМСД № 3 ПМР» декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, довіреною собою зазначена ОСОБА_10 , яка, згідно інформації наданої декларативним лікарем, і приводить хлопчика на огляд до медичного закладу. (а. с. 70)

Згідно зі службовою характеристикою ОСОБА_4 , виданою начальником Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області полковником поліції Скічком П. 04.09.2023, за час служби в Національній поліції та займаній посаді сержант поліції ОСОБА_4 зарекомендувала себе з позитивної сторони, сумлінним, дисциплінованим, ініціативним та відповідальним працівником. Пріоритети та інтереси служби ставить вище особистих, свої посадові обов`язки знає у повному обсязі та сумлінно виконує. Розпочату справу завжди доводить до логічного завершення, не зупиняється перед труднощами. В екстремальних ситуаціях добре володіє собою, може реально оцінювати обстановку, приймати виважені рішення та бере на себе відповідальність. За характером витримана, урівноважена, самокритична, принципова в оцінці своїх дій. На зауваження і критику реагує належним чином, робить відповідні висновки, прислуховується до думок колег по роботі. З товаришами по службі та громадянами коректна, витримана, ввічлива. Користується авторитетом серед колег по службі. Інтелектуально розвинена, має широкий кругозір. Стан здоров`я добрий. Фізично розвинена, впевнено володіє табельною зброєю та прийомами самозахисту. Здатна переносити психофізичні навантаження та труднощі служби. Службову та державну таємницю зберігати вміє. Службою в органах НПУ дорожить. Віддана справі служіння українському народові. (а. с. 59)

31.07.2023 сержанту поліції ОСОБА_4 , інспектору сектору дотримання прав людини Полтавського районного управління поліції, присвоєно спеціальне звання поліції - лейтенант поліції (витяг з наказу № 1197 о/с від 31.07.2023 по особовому складу). (а. с. 60)

Із довідки роти конвойної служби ГУНП в Полтавській області від 08.09.2023 № 627115/43/01-2023 вбачається, що лейтенант поліції ОСОБА_4 за період несення служби перебувала у відрядженні не за місцем постійної дислокації з 22.10.2020 по 26.10.2020, за період з 01.01.2021 по 06.06.2023 у відрядженні не перебувала. (а. с. 72)

Із договору купівлі-продажу від 16.02.1999 серії ААР № 939631, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., вбачається що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_6 є власниками в рівних частках жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 . (а. с. 61)

Згідно з характеристикою ОСОБА_3 , виданою класним керівником та директором Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Полтавської міської ради, ОСОБА_12 навчається у ПЗШ № 9 з п`ятого класу. Має бали достатнього та високого рівня навченості. У хлопця гарні розумові здібності, він уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки, має власну думку, якої завжди дотримується, дисциплінований, вихований, серед однокласників користується повагою, має друзів. Добрий вихований, ввічливий у спілкуванні зі старшими, з повагою ставиться до оточуючих, фізично розвинутий, шкідливих звичок не має. Контроль за навчанням дитини здійснює мати. Усі питання, пов`язані з організацією навчального процесу, класний керівник вирішує з нею, мати цікавиться навчанням дитини і приділяє належну увагу вихованню сина, регулярно відвідує школу. (а. с. 61а)

ОСОБА_4 , її син ОСОБА_3 та цивільний чоловік ОСОБА_13 фактично проживають в належній її матері ОСОБА_6 квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , договором дарування квартири від 23.02.2021, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.02.2021 № 245608124 та довідками житлово-будівельного кооперативу «Зоря - 1» від 07.09.2023 № 37. (а. с. 73, 74-75, 76, 77)

На підтвердження придбання техніки та меблів ОСОБА_4 долучила копії чеків. (а. с. 81, 82, 83, 84).

Згідно з характеристикою ОСОБА_4 , виданою в.о. головного лікаря КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_18, з 04.07.2002 ОСОБА_4 прийнята на посаду сестри медичної палатної психіатричного відділення в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР». За час роботи медичною сестрою виконувала свої функціональні обов`язки, мала задовільні практичні знання по своїй спеціальності, що дозволяло їй справлятися з роботою. У міру можливості приділяла увагу підвищенню рівня знань за своїм фахом, але ініціативи не проявляла. Володіла необхідним набором практичних навичок та маніпуляцій. З 10.07.2018 була призначена виконуючою обов`язки старшої медичної сестри в 2-а відділенні, з роботою старшої сестри медичної не впоралася, так як не вистачило комунікативних та професійних даних. 02.10.2018 була переведена на посаду сестри медичної по соціальній допомозі, де пропрацювала до 14.02.2019, звільнена за особистим бажанням. Дисциплінарних стягнень не мала. (а. с. 94)

Згідно з характеристикою (з місця проживання) ОСОБА_2 , виданою головою житлового комітету ОСОБА_14 , ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Фактично в цьому будинку ОСОБА_2 проживає з 1986 року , з початку в квартирі зі своїми батьками, потім в сусідньому будинку по АДРЕСА_7 , із першою дружиною і сином, а потім він придбав у власність квартиру АДРЕСА_9 і зараз в ній мешкає разом із сином ОСОБА_7 . Мешканці будинку дуже багато років знають всю чисельну родину ОСОБА_15 , з повагою ставляться до його матері, а в минулому і до батька, а також і до самого ОСОБА_16 , який виховав дуже гарного старшого сина ОСОБА_8 і зараз в нього підростає молодший син ОСОБА_7 . Майже весь вільний час ОСОБА_17 приділяє дітям, не зважаючи на різницю у віці між братами, вони часто виїжджають із батьком на активний відпочинок, ОСОБА_17 в дуже гарних стосунках із сусідами, багато хто з них його колеги, їх діти однолітки разом спілкуються і це створює в будинку певні «родинні стосунки», сусіди не тільки сусіди, але колеги і друзі. ОСОБА_17 завжди спокійний, ввічливий, виглядає охайно, його помешкання також в ідеальному стані, жодних конфліктів із мешканцями будинку у ОСОБА_16 і членів його родини ніколи не було, він навіть має дружні стосунки і сусідські із родиною своєї колишньої дружини. ОСОБА_4 в будинку не проживає з 2018 року, ніколи не супроводжувала сина ОСОБА_7 , він завжди приїздить із батьком і відвозить його теж батько. (а. с. 95)

Згідно з характеристикою ОСОБА_2 , виданою в.о. головного лікаря КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_18 , ОСОБА_2 у 1997 році закінчив лікувальний факультет ВНЗ «Української медичної стоматологічної академії» м. Полтава. Після проходження інтернатури в 1998 році отримав кваліфікацію лікаря-психіатра. З 1998 року по 2009 рік працював лікарем - психіатром. З 2009 року по 2016 рік працював завідувачем загально-психіатричного відділення. З 25.04.2016 призначений заступником головного лікаря з медичної частини, де і працює по теперішній час. За період трудової діяльності в закладі зарекомендував себе як висококваліфікований лікар і керівник, який постійно вдосконалює свою професійну майстерність, узагальнює накопичений досвід. Характеризується високою загальною культурою, різнобічністю інтересів, стриманістю, розсудливістю Володіє добрими організаційними здібностями, перебуваючи на керівних посадах багато уваги приділяє координації дій медичного персоналу лікарні, вміє створити в колективі обстановку діловитості та взаєморозуміння, направити зусилля колективу на виконання поставлених завдань. Енергійний, цілеспрямований, вимогливий до себе та підлеглих, врівноважений, доброзичливий, підтримує з колегами рівні ділові відносини, користується повагою та авторитетом в трудовому колективі. Приймає активну участь у суспільному житті лікарні. Стягнень за порушення трудової дисципліни не має. За успіхи в роботі неодноразово заохочувався з боку адміністрації, Департаменту охорони здоров`я та Міністерства охорони Здоров`я. (а. с. 96)

З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що згідно з розпорядженням № 179 з 23.06.2023 покладено виконання обов`язків головного лікаря КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» на ОСОБА_19 (а. с. 129-136)

Згідно висновку виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 14 від 23.01.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_4 за її місцем проживання. (а. с. 161-162).

26.01.2024 доктором філософії в галузі «Юридична психологія» фахівцем із психодіагностики та дитячої психології, судовим експертом ОСОБА_20 складено Консультативний висновок № 1, згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має стійкі індивідуально-психологічні особливості: емоційна чутливість, доброзичливість, мінливість настрою, притаманна вибірковість у встановленні соціальних контактів. Діагностується загальний знижений рівень самооцінки. В міру допитливий не прагне до лідерства. Відсутні будь які різко негативні, агресивні прояви щодо батька та матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відносини з батьком мають довірливий характер, батько в житті сина є вагомою фігурою. ОСОБА_7 має стійку, позитивну емоційну прив`язаність до батька та в разі критичної ситуації буде йти по допомогу саме до батька. (а. с. 164-169)

Допитаний в судовому засіданні 08.04.2024 свідок ОСОБА_21 надала показання про те, що біля 3 років проживає по сусідству з ОСОБА_4 по АДРЕСА_10 . Вказала, що у ОСОБА_7 є друзі, він гуляє з її сином, відносини в сім`ї ОСОБА_4 добрі, якщо мати на роботі, догляд за ОСОБА_7 здійснює баба. За весь час спільного проживання, декілька разів бувала в квартирі ОСОБА_22 , стосунки в сім`ї нормальні, мати вчить уроки з сином, у ОСОБА_7 нормальні стосунки з чоловіком ОСОБА_22 , ОСОБА_7 буває у батька, з матір`ю у ОСОБА_7 довірливі відносини.

Допитана у судовому засіданні 08.04.2024 свідок ОСОБА_21 надала показання про те, що проживає по сусідству з ОСОБА_5 близько трьох років. У ОСОБА_7 є друзі за місцем проживання, він дружить з її сином, вони гуляють, проводять час разом. Стверджує, що весь цей час ОСОБА_7 проживає з матір`ю, яка здійснює за ним догляд, опікується ним. В сім`ї добрі, довірливі відносини. Іноді ОСОБА_7 буває у батька.

Допитана у судовому засіданні 08.04.2024 свідок ОСОБА_23 надала показання про те, що є сестрою чоловіка ОСОБА_4 знає з 2018 року, її син ОСОБА_7 весь час проживає з матір`ю, іноді буває у батька, у брата добрі відносини з сином його дружини ОСОБА_7 , ніяких непорозумінь немає, стосунки довірливі.

Допитана у судовому засіданні 17.05.2024 свідок ОСОБА_26 надала показання про те, що ОСОБА_2 є її рідним братом. У 2018 році брат розлучився з дружиною. Його син ОСОБА_7 буває у брата на вихідних та на канікулах. В квартирі брата є всі умови для проживання сина, є окрема кімната. У ОСОБА_7 є друзі за місцем проживання батька, він спілкується з її дочкою. ОСОБА_22 була непоганою матір`ю, але після розлучення вона поїхала у відрядження на шість місяців та залишила дитину без догляду.

Допитаний в судовому засіданні 17.05.2024 свідок ОСОБА_27 надав показання про те, що ОСОБА_22 є його кумою. Після розлучення батьків, ОСОБА_7 часто приїздить до батька, у ОСОБА_28 добрі стосунки з ним. Старший син ОСОБА_28 також спілкується з ОСОБА_7 . Для нього в квартирі батька створені всі умови для проживання.

Допитана у судовому засіданні 17.05.2024 свідок ОСОБА_29 надала показання про те, що є колишньою дружиною ОСОБА_2 . Їй відомо, що ОСОБА_2 розлучився з дружиною. Їх спільний син ОСОБА_7 буває у батька на вихідних та на канікулах, стосунки у них добрі. Для ОСОБА_7 буде не погано, якщо він буде проживати з батьком.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року № 50/155, ратифікованої постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-X11 (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених вище норм права, прецедентної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Такі висновки є сталими у практиці Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), постанови Верховного Суду: від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18), від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 (провадження № 61-44369св18), від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19 (провадження № 61-12144св20), від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20), від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19 (провадження № 61-9754св20), від 23 вересня 2021 року у справі № 223/306/20 (провадження № 61-9005св21), від 01 березня 2023 року у справі № 643/16285/20 (провадження № 61-530св23) та інших.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Дослідивши висновок органу опіки та піклування, суд не знаходить підстав для непогодження з висновком органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Як було встановлено під час розгляду справи, син сторін після їх розлучення постійно, з 2018 року проживає разом з матір`ю, за місцем проживання забезпечено всі належні умови для проживання та гармонійного розвитку дитини.

Доказів того, що сім`я, в якій проживає ОСОБА_3 є особливо непридатною або неблагополучною не додано.

Суд ставиться критично до характеристики ОСОБА_4 , яка видана в.о. головного лікаря КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_18 , оскільки підписана особою, яка на момент перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської міської ради» не працювала в даній установі та не займала керівну посаду. Також, суд ставиться критично до характеристики з місця проживання ОСОБА_2 , оскільки вона підписана особою, повноваження якої надавати будь-які характеристики не підтверджені, документ не містить ні дати, ні печатки.

Сторони зазначили, що з`ясування думки дитини в судовому засіданні не є доцільним, оскільки такий допит може негативно вплинути на його психологічне здоров`я.

Не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду твердження позивача за зустрічним позовом про те, що з 2018 року син сторін постійно проживає з батьком. Водночас судом встановлено, що батько з сином мають добрі, довірливі стосунки і ОСОБА_7 відвідує його у вільний від навчання час. Таке спілкування, на думку суду, відповідає інтересам дитини, однак не може бути визначальним про вирішенні питання про визначення місця проживання дитини саме з батьком.

Враховуючи наявність спору між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини, який вони у досудовому порядку вирішити не змогли, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, дійшов висновку про те, що встановлення місця проживання дитини з матір`ю буде максимально відповідати інтересам дитини.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком належить відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до положень статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантовано право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Доводи відповідача за первісним позовом про те, що він добровільно сплачував аліменти не доведено належними, допустимими доказами та не можуть бути прийняті в якості підстав для відмови у задоволенні позову щодо стягнення аліментів. За доведеності призначення платежу (а саме аліментів на утримання дитини) суми сплачені ОСОБА_2 можуть бути враховані при виконанні рішення.

Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини.

За таких обставин, позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягування з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, з ОСОБА_2 на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання до суду позову з вимогами про стягнення аліментів у розмірі 1073,60 грн та на користь ОСОБА_1 за подання до суду позову з вимогами про визначення місця проживання дитини у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_30 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_31 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягування аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, про визначення місця проживання дитини разом з батьком - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_31 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 23.07.2024.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Полтаві, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ;

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Полтаві, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_11 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;

третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, юридична адреса: м. Полтава , вул. Решетилівська, буд. 1/2, ;

третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, юридична адреса: м. Полтава, вул. Гайового, б. 3, ;

Головуючий Ю.М. Подмаркова