Справа № 536/2350/24
Провадження № 2/524/4864/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Мельник Н.П., при секретарі судового засідання Стешиній В.О., розглянувши заяву про самовідвід судді Мельник Н.П. по справі № 536/2350/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів,

УСТАНОВИВ:

16.09.2024 до Кременчуцького районного суду Полтавської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів.

17.09.2024 Кременчуцьким районним судом постановлено ухвалу про задоволення заяви судді про самовідвід та передачу справи №536/2350/24 до канцелярії суду для вирішення питання про її перерозподіл у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

18.09.2024 Кременчуцьким районним судом постановлено ухвалу про задоволення заяви судді про самовідвід та передачу справи №536/2350/24 до канцелярії суду для вирішення питання про її перерозподіл у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

19.09.2024 Кременчуцьким районним судом постановлено ухвалу про задоволення заяви судді про самовідвід та передачу справи №536/2350/24 до канцелярії суду для вирішення питання про її перерозподіл у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

20.09.2024 Кременчуцьким районним судом сформовано протокол про неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Призначення судді не відбулось по причині відсутності потрібної кількості суддів для розподілу справи.

01.10.2024 розпорядженням керівника апарату Кременчуцького районного суду №10 зобов`язано призначити повторний автоматичний розподіл судової справи №536/2350/24.

01.10.2024 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді Кременчуцького районного суду передано зазначену справу.

04.10.2024 Кременчуцьким районним судом постановлено ухвалу про задоволення заяви судді про самовідвід та передачу справи №536/2350/24 до канцелярії суду для вирішення питання про її перерозподіл у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

04.10.2024 Кременчуцьким районним судом сформовано протокол про неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Призначення судді не відбулось по причині відсутності потрібної кількості суддів для розподілу справи.

07.10.2024 розпорядженням голови суду Кременчуцького районного суду №34 судову справу №536/2350/24 вирішено передати на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до Кременчуцького районного суду, а саме: Автозаводського районного суду Полтавської області.

21.10.2024 Автозаводським районним судом отримано від Кременчуцького районного суду справу №536/2350/24.

21.10.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями до провадження судді Автозаводського районного суду передано справу №536/2350/24.

24.10.2024 суддя Автозаводського районного суду Мельник Н.П. заявила самовідвід по справі №536/1290/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Полтаваенергозбут» про зобов`язання провести звірку рахунків та надати позивачу детальний алгоритм розрахунків, який задоволено 24.10.2024 ухвалою Автозаводського районного суду, обґрунтований тим, що позивачем ОСОБА_1 по справі №536/1290/24 подано ряд заяв по справі, зокрема:

- заява заперечення щодо незаконних дій судді, якою позивач зазначав, що суддею незаконно використовується посада судді на користь відповідача шляхом постановлення ухвали про прийняття до розгляду зазначеної справи із визначенням дати проведення підготовчого засідання, не притягнення відповідача до відповідальності, знущаючись з позивача про зазначення в ухвалі від 29.08.2024 про надання відповідачу відзиву тощо. При цьому у прохальній частині цієї заяви, позивач просив суддю застосовувати правові позиції Верховного Суду та ч.2 ст.19 Конституції України;

- друга заява заперечення щодо незаконних дій судді, якою позивач зазначав, що суддею залишено без задоволення клопотання позивача щодо застосування заходів процесуального примусу до відповідача за невиконання обов`язків, передбачених п.4 ч.2 ст.43, ч.ч.2-5 ст.93 ЦПК України.

Цитуючи ухвалу судді «Залишити без задоволення клопотання позивача ОСОБА_1 щодо застосування заходів процесуального примусу до ТОВ «Полтаваенергозбут» за невиконання обов`язків, передбачених п.4 ч.2 ст.43, ч.ч.2-5 ст.93 ЦПК України, оскільки зазначене клопотання є передчасним, оскільки.», позивачем зазначено також, що ухвала судді йому є незрозумілою та неякісною, суддя зневажає у цій справі Верховний Суд та Полтавський апеляційний суд, не спромоглась мотивувати вказану ухвалу, зазначивши лише «оскільки».

При цьому, просив суддю уточнити з яких пір відповідачу дозволено вказувати щось суду, посилаючись на те, що відповідач, на його думку, дає суду вказівки тощо та притягнути до відповідальності відповідача з долученням для відома судді копії постанови Полтавського апеляційного суду по справі №536/898/20 від 01.12.2020;

- третя заява заперечення щодо незаконних дій судді, якою позивач просив суддю не розглядати відзвив на позовну заяву, поданий відповідачем, припинити тиск судді на позивача та проявити повагу до його прав, внаслідок зневаги правосуб`єктності позивача, а саме: щодо отримання ним заяви свідка на поставлені ним у позові запитання відповідачу тощо;

- четверта заява заперечення щодо незаконних дій судді, якою позивач зазначав, що йому стало відомо про важливі обставини, які на його думку, свідчать, що суддя дозволяє незаконно адвокату відповідача надавати вказівки суду та може свідчити про отримання суддею взятки від відповідача або його адвоката. Позивач вважав, що за таких обставин складається враження про те, що суддю, цитую: «купили (дали взятку), та надалі взагалі без всякої поваги до продажного судді ВКАЗУЮТЬ те що хочуть від купленого суду а суддя в свою чергу терпить таке хамство (не звернення Ваша Честь а саме звернення на кшталт ВКАЗУЄМО) покорно відпрацьовуючи взятку від відповідача».

При цьому, просив суддю відреагувати на вказівки адвоката у підробленій заяві свідка та вирішити виконувати вказівки адвоката чи ні, цитую: «…чи таки нарешті відреагуєте окремою ухвалою на таке хамство відповідача…»

Так, суддя Мельник Н.П. зазначає у своїй заяві від 25.10.2024, що мотиви якими обгрунтовано самовідвід по справі №536/1290/24, викладено в ухвалі суду від 24.10.2024, не має та ніколи не мала упередженого ставлення до будь-якого учасника справи, здійснює правосуддя на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак. З огляду на зазначене, вважає, що існують обгрунтовані підстави неможливості здійснювати розгляд цієї заяви по справі № 536/2350/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів, що перебуває у її провадженні, оскільки позивачем вже висловлено свою позицію по відношенню до судді, що стверджується його неодноразовими заявами з різних підстав по циввільній справі №536/1290/24.

Суд приходить до висновку, що розгляд справи № 536/2350/24 під головуванням судді Мельник Н.П. фактично є неможливим, оскільки позивачем ставиться під сумнів її неупередженість, об`єктивність та безсторонність, як судді, а постановлення будь-якого рішення суду під її головуванням у вказаній справі залежно від результатів розгляду буде розцінюватися у відповідних випадках, як прояв тиску одного із учасників справи з однієї сторони на суддю або іншого учасника справи з іншої сторони, враховуючи безпідставні звинувачення зі сторони позивача на дії головуючого, які у своїй сукупності створюють обставини щодо неможливості подальшого розгляду справи у такому складі суду, мотиви заявлення самовідводу є об`єктивними, відповідають п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, ст.15 Кодексу суддівської етики.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

Національне законодавство не містить роз`яснень щодо визначення критеріїв чи обставин, які можуть враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме: елементи, обставини тощо, згідно яких можна прийти до висновку щодо неупередженості суду.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки такої об`єктивної неупередженісті слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

«Безсторонність» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі (жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження) та об`єктивного критерію (чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу).

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. У іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі та з`ясування того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Положеннями п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді встановлено, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Кожний суддя, по відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів учасників цивільного процесу, які направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра до складу суду вирішувати спір, інакше протилежне унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Суд констатує, що із учасниками вказаної цивільної справи, головуюча не перебуває у родинних та будь-яких інших відносинах, які свідчили б про заінтересованість судді на користь певних осіб, з ними не є знайомою, зустрічей з ними не мала, жодних негативних висловлювань та незаконних дій або бездіяльності стосовно них не вчиняла, результати розгляду справи не обговорювала та не висловлювала.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Зазначене питання вирішує суд, який розглядає справу, а тому відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України з метою усунення будь-яких сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, заява головуючого по справі про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву головуючого по справі про самовідвід.

Прийняти самовідвід судді Мельник Н.П. по справі.

Передати до канцелярії Автозаводського районного суду Полтавської області цивільну справу № 536/2350/24, провадження № 2/524/4864/24, за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів, для вирішення питання про передачу справи іншому судді, у порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Мельник