Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/387/24
Провадження № 2/572/494/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ЯКОВЕЦЬ Т.В.

за участю :

представника позивача - адвоката ГОЖОГО М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу №572/387/24 за позовом ОСОБА_1 до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину приміщення зерносховища (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що на території Тутовицької сільської ради (правонаступником якої є Сарненська міська рада), у 2000-2009 роках здійснювало діяльність Селянське (фермерське) господарство «Осінь», яке 02 червня 2005 року зняло зі свого балансу та передало в рахунок погашення майнового паю ОСОБА_3 1/2 частину приміщення зерносховища, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

В подальшому, 28 грудня 2023 року позивач звернувся з метою реєстрації права власності на вищевказаний об`єкт до Сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень центру надання адміністративних послуг, де йому повідомили, що наявних у нього документів не достатньо для реєстрації права власності, порекомендувавши звернутись із позовом до суду.

Позивач вказує, що зареєструвати своє право власності позивач не може через втрату частини документів та неможливість їх поновлення через припинення у 2009 році юридичної особи СФГ «Осінь» та реорганізації Тутовицької сільської ради після 2015 року.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що спірне приміщення в ході розподілу майна було йому виділено рішенням загальних зборів пайовиків СФГ «Осінь» від 26 березня 2005 року, яким зерносховище було знято з балансу господарства та передано позивачеві.

ОСОБА_3 вважає, що набув право власності на вказану вище частину приміщення зерносховища в порядку, визначеному законодавством, однак, зареєструвати своє право власності не може через втрату частини документів, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заявлені ОСОБА_3 вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви.

Представник відповідача, Сарненської міської ради - Серпенінов Р.П. та представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судове засідання подали письмові заяви, відповідно до яких Сарненська міська рада просила здійснювати провадження на підставі наявних документів, ОСОБА_6 заявлені позивачем вимоги визнала в повному обсязі.

Представниками відповідачів заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, яке судом задоволено.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу набуття права власності не нерухоме майно.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Надана суду позивачем копія технічного паспорту, виготовленого станом на 21 грудня 2023 року, доводить, що станом на 01 січня 2021 року по АДРЕСА_1 розташована будівля виробничого призначення.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вказана вище будівля виробничого призначення є будівлею зерносховища загальною площею приміщень 617,8 м2, 1970 року забудови.

Рішенням Сарненської міської ради №1243 від 31 березня 2023 року, копія якого надана на адвокатський запит представника позивача відповідачем, здійснено переіменування АДРЕСА_2 , на вул.Центральну.

Отже, наведеними вище доказами підтверджено факт наявності по АДРЕСА_1 спірного нерухомого майна приміщення зерносховища.

Позивач вказує, що набув право власності на вказане приміщення в рахунок майнового паю.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вбачається, що вказані особи працювали у СФГ «Осінь» та підтвердили, що господарство в результаті реформування КСП «Горинь» отримало , в тому числі, 1/2 частину зерносховища, розташованого по АДРЕСА_1 , яке рішенням загальних зборів було знято з баланса та передано ОСОБА_3 .

На підтвердження правомірності набуття права власності на спірне приміщення позивачем суду надано копію Витягу з протоколу №2 від 09 березня 2002 року засідання зборів пайовиків СФГ «Осінь», якими вирішувалось питання розподілу майна СФГ «Осінь».

Рішенням загальних зборів СФГ «Осінь» від 26 березня 2005 року вирішено : зняти з балансу СФГ «Осінь» приміщення зерносховища вартістю 12 163 грн., передавши його в рахунок майнового паю ОСОБА_3 .

Факт передачі вказаного приміщення вбачається із наданої суду позивачем копії акту прймання-передачі основних засобів від 02 червня 2005 року.

Так, вказані докази доводять, що рішення приймалось щодо цілого об`єкта нерухомого майна, в той час як відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_5 він є власником 1/2 частини цього приміщення, що доводиться додатково Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №332770072 від 18 травня 2023 року.

Частиною 4 статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Згідно із ст.19 Закону - до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Виходячи із наведених вище норм закону суб`єктний склад фермерського господарства та склад його майна визначається статутом такого господарства.

Крім цього, згідно із ст.20 цього Закону - майно фермерського господарства належить йому на праві власності.

Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.

У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом.

Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод.

Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом.

Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства.

Майнові спори між фермерським господарством та його членами вирішуються судом.

Отже, розпорядження майном СФГ здійснюється на підставі цивільно-правових угод, одночасно право на отримання частки у майні такого господарства має член фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у такому господарстві.

Частиню1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано суду Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якого станом на 23 січня 2024 року СФГ «Осінь» має статус «припинено», а також відповіді Сарненської міської ради стосовно відсутності будь-якої інформації щодо вказаного господарства.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позивачем не надано жодного доказу, який би доводив факт належності спірного приміщення СФГ «Осінь» та внесення його до статутного капіталу господарства, а також не обґрунтовано підстави набуття права на це приміщення саме ОСОБА_3 (належність останнього до членів СФГ, або наявність будь-яких цивільно-правових угод із господарством щодо цього майна).

Таким чином, стороною не доведено обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином,предметом судового розгляду має бути певний спір.

В ході судового провадження судом встановлено, що ні ОСОБА_5 , ні Сарненська міська рада не оспорюють право позивача на спірне майно, а тому в даному випадку не мають відповідати за вимогами ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити, за їх безпідставністю.

На підставі ст.ст.15, 16, 392, 113, 116 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителяс. АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (м.Сарни вул.Широка,31 Рівненської області, ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання права власності на 1/2 частину приміщення зерносховища (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 54), що знаходиться по АДРЕСА_1 відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: