Справа № 692/846/24
Провадження № 2/692/329/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представник третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Шрамківської сільської ради, Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Шрамківської сільської ради, Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 12.03.2010 зареєстрував шлюб з відповідачем у виконкомі Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області за актовим записом № 2. Від шлюбу сторони мають дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що спільне життя не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відбуваються сварки, внаслідок чого сторони стали чужими людьми. Можливості зберегти сію немає. З січня 2023 року подружні стосунки фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення позивач не згідний. Зазначає, що дочка ОСОБА_4 бажає проживати з матір`ю ОСОБА_2 , про що надала заяву, а дочка ОСОБА_5 бажає проживати з позивачем, про що також надала заяву. Між батьками досягнуто згоди про визначення місця проживання дітей. Тому просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити проживати ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_1 .

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 08.08.2024 справа прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Шрамківської сільської ради та витребувано висновки щодо обстеження умов для проживання дітей за місцем проживання батька та матері.

Ухвалою суду від 04.10.2024 підготовче судове засідання проведено, справа призначена до розгляду по суті.

Позиції сторін.

У судовому засіданні 22.10.2024 позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав. Пояснив, що на даний час перебуває на Донеччині, проживає окремо від відповідача, причиною розірвання шлюбу вказав різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Зазначив, що спільні з відповідачем діти вже дорослі, менша дочка віком 15 років виявила бажання проживати з ним. Щодо виконання своїх батьківських обов`язків вказав, що менша дочка проживає у с. Демки, ходить до школи в с. Бирлівка і після звільнення з ЗСУ позивач буде проживати з нею та вважає, що будучи її опікуном, матиме підстави звільниться з ЗСУ. Зазначив, що надсилав заяву від імені відповідача до суду, яку сам підписав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково, в частині розірвання шлюбу з позивачем. Підтвердила наявність різних поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння з позивачем та проживання з ним нарізно. Заперечила проти визначення місця проживання дітей. Вказала, що старшу дочку про її думку щодо проживання з кимось із батьків позивач не питав. Підтвердила, що позивач надсилав папери для підпису дітям та заперечила підписання нею заяви, де вказано про її визнання позову. Зазначила, що бажає, щоб обидві дочки проживали з нею. Просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Шрамківської сільської ради Щербина С.М. у судовому засіданні пояснила, що на виконання ухвали суду було проведено обстеження умов проживання батьків і дітей. По АДРЕСА_1 умови проживання дітей кращі, однак, під час спілкування з бабою, та відмовилась брати на себе відповідальність за меншу дочку. Зазначила, що у старшої дочки сторін психіка стійкіша, менша дочка є більш заляканою. Мати не припиняє спілкуватись з дітьми. Менша дочка мала навчатись у м. Київ, однак відмовилась. Вважає, що менша дочка потребує материної уваги та участі у вихованні. У частині розділення дітей позов не підтримала, вважала доцільним вільне проживання дітей за участі обох батьків.

Представник третьої особи - Золотоніського ВДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не прибула, скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, де проти позовних вимог не заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення.

Судом встановлено наступні фактичні обставини.

Відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12.03.2010 виконкомом Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 12.03.2010, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 2, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого повторно 22.07.2014 виконавчим комітетом Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 21.04.2010 виконкомом Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно документу від 04.07.2024, вказаного як Спільна згода батьків стосовно відсутності спору з ким будуть проживати діти, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно її бажання, буде проживати з ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно її бажання, буде проживати з ОСОБА_1 . Даний документ підписано особистими підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відомостей про місце проживання дітей документ не містить.

Згідно заяви про визначення місця проживання від 04.07.2024, ОСОБА_4 , після розірвання шлюбу між батьками, бажає проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Згідно заяви про визначення місця проживання від 04.07.2024, ОСОБА_5 , після розірвання шлюбу між батьками, бажає проживати з батьком ОСОБА_1 .

Згідно копії довідки в/ч НОМЕР_4 № 195/ВП від 23.05.2024, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 .

Згідно копії рішення виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 227 від 21.08.2024, вирішено затвердити висновок про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ,

Згідно копії висновку про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шрамківської сільської ради 21.08.2024 № 227, Службою у справах дітей Шрамківської сільської ради встановлено, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживала спільно з матір`ю позивача ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . З квітня 2022 року. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. ОСОБА_2 до 17 06.2024 разом з обома дочками проживала разом з свекрухою, потім перейшла жити до батьків за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки подальше проживання зі свекрухою було неможливим. Неповнолітня ОСОБА_5 вирішила залишитись проживати з бабою за місцем реєстрації батька, однак продовжує спілкуватись з матір`ю та старшою сестрою. Мати ОСОБА_2 , незважаючи на окреме проживання, бере участь у житті ОСОБА_5 . ОСОБА_2 погоджується на розлучення та приймає вибір дочок, хоча перед поданням заяви про розлучення ОСОБА_1 не цікавився у дочки ОСОБА_4 про те, з ким вона бажає залишитись, попросивши підписати надруковану заяву. ОСОБА_4 повідомила працівникам ССД, що її батько та баба неодноразово казали їй що вона не рідна дочка ОСОБА_1 і її сестрі приділяється більше уваги, ніж їй. Тому вона підтвердила бажання залишитись проживати з матір`ю. З посиланням на п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, ст.ст. 151,157 СК України, зазначено, що у даному випадку, беручи до уваги всі вищезазначені обставини та керуючись захистом прав та найкращих інтересів неповнолітньої ОСОБА_4 , комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шрамківської сільської ради вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії рішення виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 228 від 21.08.2024, вирішено затвердити висновок про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії висновку про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шрамківської сільської ради 21.08.2024 № 228, Службою у справах дітей Шрамківської сільської ради встановлено, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживала спільно з матір`ю позивача ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . З квітня 2022 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. ОСОБА_2 до 17 06.2024 разом з обома дочками проживала разом з свекрухою, потім перейшла жити до батьків за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки подальше проживання зі свекрухою було неможливим. Неповнолітня ОСОБА_5 повідомила працівників ССД, що її думкою стосовно місця проживання після розлучення батько поцікавився та дівчина підтвердила, що хоче залишитись з батьком. Зараз ОСОБА_1 за місцем проживання відсутній, оскільки перебуває на військовій службі, догляд за дитиною забезпечує баба ОСОБА_9 , яка заперечує проти покладення на неї відповідальності за онуку, оскільки у дитини є батьки. ОСОБА_5 вступила на навчання до навчального закладу у м. Києві та на період навчання фактично буде проживати у гуртожитку при навчальному закладі. З посиланням на п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, ст.ст. 151,157 СК України, зазначено, що у даному випадку, беручи до уваги всі вищезазначені обставини та керуючись захистом прав та найкращих інтересів неповнолітньої ОСОБА_5 , комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шрамківської сільської ради вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з обов`язковою участю матері у житті дочки.

У матеріалах справи наявна заява від імені ОСОБА_2 , де та проти позову не заперечує, однак ця заява не приймається до уваги судом у зв`язку з запереченнями ОСОБА_2 щодо її підпису.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Щодо вимоги про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З?ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Отже, враховую чи викладене, а також визнання в цій частині позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 113 СК України суд, задовольняючи позов, враховуючи прохання відповідачки, присвоює їй дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 .

Щодо вимоги про визначення місця проживання дітей.

Відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частиною першою статті 161 ЦК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 351/611/21 (провадження № 61-990св23) вказано, що «у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України. У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і на час звернення до суду з позовом та розгляду справи у суді першої інстанції йому виповнилося 14 років. Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства він може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності житлові приміщення. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, колегія суддів Верховного Суду вважає, що підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно було відмовити. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц (провадження № 61-1229св18), від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15 (провадження № 61-10851св20), від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження 61-6611св22)».

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 23.07.2024 та поряд з іншим, просить визначити місце проживання дочок ОСОБА_4 з матір`ю (відповідачем), а ОСОБА_5 з батьком (позивачем).

Судом встановлено, щоОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час звернення до суду з позовом їм обом виповнилося по 14 років. Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства вони можуть вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які проживають окремо та мають власні житлові приміщення, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 02 листопада 2023 року по справі № 592/7624/22.

Оскільки законом не передбачено можливості визначення місця проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років з одним із батьків, у задоволенні позову у цій частині належить відмовити.

Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3633,30 гривні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263- 265 ЦПК України, та ст.ст. 104, 109, 110, 112, 113, 160 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,зареєстрований 12 березня 2010 року у виконкомі Демківської сільської ради Драбівського району Черкаської області за актовим записом № 2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти відповідачці дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлений 28 жовтня 2024 року.