Справа № 308/4731/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Дергачова Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Передерій Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 08.10.2005 року шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано у виконкомі Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис за №8.

Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2015 року позов позивача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів було задоволено частково, а саме шлюб було розірвано, а також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки у розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 23.06.2015 року і до її повноліття.

29.10.2015 року шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було зареєстровано у виконкомі Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис за №12, після чого остання змінила прізвище на Фелді.

Позивач вказує, що аліменти, які були присудженні судом у розмірі - 800 гривень, щомісячно, є надто малі для утримання дитини, адже з 2015 року значно зросли споживчі ціни на товари, зросли піни на комунальні послуги, а також зріс прожитковий мінімум для громадян.

Розмір аліментів у розмірі 800 гривень - це порушення прав дитини на належне утримання, а тому вважає, що існують підстави для зміни їх розміру стягнення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.?

У свою чергу, доходи позивача ОСОБА_5 є замалими, а тому вона змушена звернутися до суду із позовом про збільшення розміру стягнення аліментів.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 у більшому розмірі аліментів добровільно допомоги на утримання дочки не надає.

Відповідач ОСОБА_2 не бере участі у додаткових витратах пов`язаних з розвитком дитини, а саме не надає коштів потрібних на придбання ліків, продуктів харчування для дитини, одягу та інше, що потрібно їй для її повноцінного розвитку.

Також вказує, що суттєво зросли споживчі ціни на всі групи товарів, у тому числі на продукти харчування та товари дитячого асортименту. У зв`язку із значним зростанням споживчих цін збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і на час звернення до суду з вказаною позовною заявою прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у 2024 році становить - 3196 гривень.

Крім того, суттєво змінився матеріальний стан відповідача - його мобілізовано до Збройних сил України, де він проходить військову службу та отримує заробітну плату. До мобілізації відповідач ніде не працював, а тому розмір аліментів був визначений судом у твердій грошовій сумі.

З огляду на викладене та для забезпечення потреб дитини, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення, а саме стягнути з відповідача аліменти на и користь на утримання дитини із твердої грошової суми у розмірі 800 гривень на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу (заробітку).

На підставі наведеного просить суд збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2015 року в цивільній справі № 308/7405/15 та змінити спосіб стягнення аліментів, а саме: стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2024 відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19 червня 2024 року від представника позивача адвоката Сідун О.С. надійшов відзив на позовну заяву в якій вона зазначила, що відповідач, як батько дитини, весь час матеріально забезпечував всіма речами необхідними для розвитку, спілкування та гідного існування дитини.

Твердження позивачки, про те, що нібито «відповідач ОСОБА_2 у більшому розмірі аліментів, добровільно, допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач ОСОБА_2 не бере участі у додаткових витратах пов?язаних з розвитком дитини, а саме не надає коштів потрібних на придбання ліків, продуктів харчування для дитини, одягу та інше, що потрібно їй для її повноцінного розвитку.» - є надуманим та таким, що не відповідає дійсності. Увесь час, починаючи з народження дитини по теперішній час, відповідач не припиняв її утримувати, приймати участь у вихованні та матеріально забезпечувати.

Вказала, що позивач, обґрунтовуючи у такий спосіб свої вимоги, намагається безпідставно, справити на суд негативне враження про відповідача, та надати суду недостовірні відомості щодо не виконання ним його обов`язків з утримання їхньої дитини.

Зазначає, що збільшення розмір аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача є не припустимим.

Більше того, зміна способу стягнення аліментів не звільняє позивачку від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні достатні, допустимі та належні докази.

Вказує, що відповідач, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу та маму похилого віку. Призваний до лав ЗСУ, його стан здоров`я погіршився, отримав бойове травмування та змушений проходити лікування.

Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання дитини та погіршення її матеріального стану.

Натомість, в обґрунтування позовної заяви позивачка обмежилася загальними фразами щодо батьківського обов`язку утримувати дитину.

Крім того, позивачка не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, всі судові витрати покласти на позивача

01.07.2024 року від представника позивачки надійшла відповідь на відзив в якому останній зазначив, всі заперечення, які зазначені у відзиві на позовну заяву, будуються виключно на словах.

Вказує, що підставою для збільшення розміру аліментів є те, що суттєво зросли споживчі ціни на всі групи товарів, у тому числі на продукти харчування та товари дитячого асортименту. У зв`язку із значним зростанням споживчих цін збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і на час звернення до суду з вказаною позовною заявою прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у 2024 році становить - 3196 гривень.

Крім того, підставою для збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення є також і те, що змінився матеріальний стан відповідача - його мобілізовано до Збройних сил України, де він проходить військову службу та отримує заробітну плату. До мобілізації відповідач ніде не працював, а тому розмір аліментів був визначений судом у твердій грошовій сумі і у розмірі, який на той час був можливий.

Аліменти, які були присудженні судом у розмірі - 800 гривень, щомісячно, є надто малі для утримання дитини, адже з 2015 року значно зросли споживчі ціни на товари, зросли ціни на комунальні послуги, а також зріс прожитковий мінімум для громадян.

Розмір аліментів у розмірі 800 гривень - це порушення прав дитини на належне утримання, а тому вважаємо, що існують підстави для зміни їх розміру стягнення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене та для забезпечення потреб дитини, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення, а саме стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини із твердої грошової суми у розмірі 800 гривень на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу (заробітку).

Зазначає, що сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дочку.

Наявність малолітньої дитини від іншого шлюбу у відповідача - не може бути підставою для якогось обмеження розміру аліментів на іншу малолітню дитину. Крім цього, суду не було подано доказів, що у нього є інша сім`я, а також те, що відповідач є єдиним, який утримує свою матір похилого віку та й взагалі те, що він утримує свою матір, тобто купує харчі, ліки, оплачує комунальні послуги тощо, а отже будь-яких доказів цього суду не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене просить суд позовну заяву позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення - задовольнити повністю з підстав зазначених у позові.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена. Від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності.

За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.10.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, який зареєстровано 08 жовтня 2005 року у виконкомі Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатській області за актовим записом № 8.

Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 06 березня 2008 року..

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_9 від 01.09.2015 року у справі №308/7405/15-ц шлюб зареєстрований 08 жовтня 2005 року у виконкомі Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатській області за актовим записом № 8 між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 розірвано.

Дитину сторін доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишино проживати з матір`ю ОСОБА_6 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року і до її повноліття.

Згідно довідки до акту огляду медико соціальною експертною комісією №664756 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має 3 групу інвалідності, загальне захворювання.

У відповідності до довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до Указу Президента від 24.02.2022 року №69/2022 призваний на військову службу до ЗСУ 02 червня 2022 року.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 відповідач у справі ОСОБА_2 уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_12 .. Від даного шлюбу у відповідача народилась донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) 30.11.2023 року молодший сержант ОСОБА_2 отримав міно вибухову травму, акубаротравму (без ушкодження барабанних перетинок). Закрито черепно-мозкову травму. Струс головного мозку, забій м`яких тканин лівого колінного суглобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України) .

Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 Сімейного кодексу України).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтей 182-184 Сімейного кодексу України не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,192 СК України.

Зазначену позицію висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 152/100/18.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне.

Сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне.

З аналізу ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені уст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, судом встановлено, що підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів є покращення матеріального становища відповідача, який має постійний та стабільних дохід.

Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 , яка буде стягуватися як аліменти на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує стан здоров`я відповідача, який був поранений під час бойового завдання, матеріальне становище, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 та отримує постійний дохід, дітей, їх вік; також ту обставину, що відповідач має на утримані ще одну неповнолітню дитину та перебуває у зареєстрованому шлюбі, а тому суд дійшов висновку, що спосіб стягнення та розмір аліментів підлягає зміні (збільшенню) та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки від всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 12.03.2024 року (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позов підлягає до задоволення частково.

Судові витрати

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст.141,150,180-183, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,12, 13, 76-82,141, 263-265,273 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду у складі головуючої судді Сарай А.І. від 01.09.2015 року у справі №308/7405/15-ц.

Припинити нарахування та стягнення аліментів за рішенням Ужгородського міськрайонного суду у складі головуючої судді Сарай А.І. від 01.09.2015 року у справі №308/7405/15-ц з дати набрання законної сили даного рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_7 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 12.03.2024 року (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча Н.В. Дергачова