Справа №745/555/24
Провадження №2/745/198/2024
Р І Ш Е Н Н Я
24.07.2024 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сосницької селищної ради Чернігівської області, третьої особи на стороні позивачів, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Менської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на спадкове майно, В С Т А Н О В И В:
Представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Сосницької селищної ради Чернігівської області, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 18.06.2024 року позовна заява залишена без руху. 24.06.2024 року до суду надійшла заява представника позивачів ОСОБА_3 про усунення недоліків. Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 (копія свідоцтва про смерть, копії документів, що підтверджують родинні зв`язки, додається).
Після смерті ОСОБА_4 позивачі мають намір успадкувати житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; де проживав спадкодавець.
Після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу (номер у спадковому реєстрі - 49793708, номер у нотаріуса - 295) (копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі додається).
Проте після звернення до нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на нерухоме майно відсутні.
Відповідно до довідки старости Південного старостинського округу житловий будинок з надвірними будівлями , розташований на АДРЕСА_1 , належав померлому ОСОБА_4 . Копія додається.
Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами збудований до 1990 року.
Відміток про проведення самочинного будівництва технічний паспорт не містить. Копія технічного паспорта додається.
Згідно з довідкою-характеристикою, виданою КП «Зодчій» БТІ, дійсна вартість будинку становить 139020 грн. Копія довідки додається.
Інші правовстановлюючі документи на зазначений об`єкт нерухомості відсутні. Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 всудове засідання подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вони підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Сосницької селищої ради в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається визнання позовних вимог. Представник третьої особи на стороні позивачів, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Менської державної нотаріальної контори в судове засідання надав копії матеріалів спадкової справи без заперечень щодо позовних вимог з проханням розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити в зв'язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, в порядку, визначеному ст. 206 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , відповідно до копії свідоцтва про смерть серіїНОМЕР_1 , (а.с.10). ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , (а.с. 11). ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_7 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідно до копії свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 06.12.1988 року, (а.с. 12). 25.02.2011 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , (а.с.13). 08.12.2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , (а.с.14).
Згідно з копією технічного паспорту та копією довідки-характеристики КП "Зодчий" від 29.05.2024 року №109 на житловий будинок садибного типу, загальною площею приміщень 78,4 кв. метрів, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; документи, що стверджують право власності, відсутні, (а.с. 15-22).
Із копій матеріалів спадкової справи №295/2009 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_4 , (а.с. 57-93). Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність». Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року, положення ст.ст. 17, 18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов`язкову державну реєстрацію нерухомого майна.
До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвалися згідно з діючим на той час законодавством.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, і зареєстроване в Мінюсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, в якому була б визначена частка житлового будинку, належна особисто спадкодавцю, (а.с. 25-26). Отже, позивачі можуть захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будионк з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, і зареєстрованим в Мін`юсті 18.02.2002 року за №157/6445, ст. 100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.ст. 12, 13, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, В И Р І Ш И В:
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М.Даньков