Справа № 301/2945/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 спадкодавець - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №357.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,828 га ( ділянка №1 - 0,36 га, ділянка №2 - 0,133 га , с. Імстичово, ділянка №3 - 0,085 га, ділянка №4 - 0,25 га) , що розташована на території контура №№ НОМЕР_1 ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надана на підставі рішення 10-тої сесії 3-го скликання Імстичівської сільської ради від 25.04.2000 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ЗК № 030346, який видано 14 лютого 2001 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за №83.

За життя спадкодавець ОСОБА_5 розпорядження, щодо майна, яке належало йому на підставі власності, не залишав.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що вона як спадкоємець за законом, спадщину за померлим батьком прийняла, так як на день його смерті проживала та була зареєстрована разом з ним у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вищенаведене стверджується довідкою , яка видана виконкомом Білківської сільської ради № 87 від 08.08.2024 року.

Також, позивач стверджує, що відповідачі ОСОБА_2 (дружина спадкодавця), ОСОБА_3 (син спадкодавця) та ОСОБА_4 (дочка спадкодавця) не претендують на спадкове майно після смерті батька (чоловіка) - ОСОБА_5 .

Спадкодавець ОСОБА_5 був власником спадкового будинку згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради від 14.12.2012 року, відповідно до рішення виконкому Імстичівської сільської ради від 30.11.2012 року № 86.

Також, ОСОБА_1 стверджує, що при зверненні до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу у оформленні спадщини їй було відмовлено, в зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого докумену на спадкове нерухоме майно втрачено, на даний час збереглася тільки копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2012 року. За таких обставин позивач вимушена звернутись до суду щодо визначення права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно і належним чином, натомість надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали, проти задоволення таких не заперечили, а справу просили розглянути у їх відсутності.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 спадкодавець - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Берегівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №357. (а.с. 6)

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,828 га ( ділянка №1 - 0,36 га, ділянка №2 - 0,133 га , с. Імстичово, ділянка №3 - 0,085 га, ділянка №4 - 0,25 га) , що розташована на території контура №№ НОМЕР_1 ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надана на підставі рішення 10-тої сесії 3-го скликання Імстичівської сільської ради від 25.04.2000 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ЗК № 030346, який видано 14 лютого 2001 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 83.

З наданих до суду доказів, вбачається, що за життя спадкодавець ОСОБА_5 розпорядження, щодо майна, яке належало йому на підставі власності, не залишав.

Також, з наданих доказів, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, спадщину за померлим батьком прийняла, так як на день його смерті проживала та була зареєстрована разом з ним у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вищенаведене стверджується довідкою , яка видана виконкомом Білківської сільської ради № 87 від 08.08.2024 року.(а.с. 15)

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано виконавчим комітетом Імстичівської сільської ради від 14.12.2012 року, відповідно до рішення виконкому Імстичівської сільської ради від 30.11.2012 року № 86 (а.с. 16), спадкодавець ОСОБА_5 був власником спадкового будинку.

Також, як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу у оформленні спадщини позивачу ОСОБА_1 було відмовлено, в зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого докумену на спадкове нерухоме майно втрачено, на даний час збереглася тільки копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2012 року.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, суд бере до уваги те, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали, проти задоволення таких не заперечили.

У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У ситуації, що склалася по справі, відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги було визнано, тому позов підлягає задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1220, 1223 , 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником спадкового майна, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,828 га ( ділянка №1 - 0,36 га, ділянка №2 - 0,133 га , ділянка №3 -0,085 га, ділянка № 4 - 0,25 га) , що розташована на території АДРЕСА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що надана на підставі рішення 10-тої сесії 3-го скликання Імтичівської сільської ради від 25.04.2000 року згідно державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ЗК № 030346, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 83.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: І. А. Даруда