Провадження №2/592/2449/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері.

Позов мотивовано тим, що відповідач у справі ОСОБА_2 є рідним сином позивача ОСОБА_1 . Сторони є співвласниками однокімнатної квартири, в якій проживають разом. Позивач є особою, яка перебуває на пенсійному забезпеченні, є особою з інвалідністю 2 групи. Вона непрацездатна, та має хронічні захворювання. Основним доходом позивача є пенсія, але її не вистачає на медичне забезпечення для постійної купівлі ліків та для сплати комунальних послуг, які вона сплачує самостійно, син не бере участі у сплаті цих платежів. Інших джерел доходів, окрім пенсії, вона не має, отримує приблизно пенсію 3 894 - 4 222 грн, тому зважаючи на скрутне матеріальне становище, потребує матеріальної допомоги. Відповідач, на думку позивача, має матеріальну можливість допомагати матері як фізично, так і матеріально, однак ніякої допомоги матері не надає, хоча він є працездатною особою.

Тому, вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення із сина ОСОБА_2 в примусовому порядку аліментів на своє утримання в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і довічно.

Ухвалою суду від 29.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судовому засіданні пояснив наступне. Із матір`ю вони мають напружені стосунки, проживають разом в однокімнатній квартирі, співвласниками якої вони є. Відповідач працює в АТ «СМНВО-Інжиніринг» з 1990 року, на даний час в цеху № 6 слюсарем механоскладальних робіт 4 розряду. Заробітну плату отримує нерегулярно, підприємство має велику заборгованість перед працівниками із виплати заробітної плати. Свою нараховану заробітну плату стягує через суд, виконавчі провадження не виконуються. Заробітна плата відповідача не має постійного характеру, підприємство працює в режимі неповного робочого тижня. Розмір заробітної плати варіюється від 3 100 до 9 900 грн. Крім того, відповідач ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нього вираховуються аліменти у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, відповідно до рішення суду. Вважає, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання непрацездатної матері.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є рідним сином позивача ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.5).

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному забезпеченні, їй призначена пенсія за віком, отримує пенсію в середньому 3 894 - 4 222 грн (а.с.14).

ОСОБА_1 часто перебуває лікуванні та потребує догляду, є особою з інвалідністю 2 групи довічно. Вона непрацездатна, та має хронічні захворювання (а.с.6-12).

Відповідач працює в АТ «СМНВО-Інжиніринг» з 1990 року, на даний час в цеху № 6 слюсарем механоскладальних робіт 4 розряду. Заробітну плату отримує нерегулярно, підприємство має велику заборгованість перед працівниками із виплати заробітної плати. Заробітна плата відповідача не має не має постійного характеру, підприємство працює в режимі неповного робочого тижня. Крім того, відповідач ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нього вираховуються аліменти у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, відповідно до рішення суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Позивачка по справі досягла пенсійного віку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача.

Оскільки позивачка є непрацездатною і за станом здоров`я та необхідністю постійного лікування вона потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дитини, а саме відповідача по справі.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що його мати не потребує матеріальної допомоги.

В останньому судовому засіданні 25.11.2024 року, сторони між собою дійшли згоди про те, що розмір аліментів, з урахуванням обставин встановлених судом, має і забезпечувати потребу позивачки, і не бути непосильним тягарем для відповідача. Сторони дійшли згоди, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно буде достатнім та вмотивованим, з урахуванням їх потреб та інтересів.

Приймаючи до уваги те, що позивач є непрацездатною особою, має хронічні захворювання, витрачає значні кошти на лікування, отримує пенсію, якої не вистачає на лікування та комунальні послуги, вік позивача, його офіційне працевлаштування, наявність ще одного утриманця, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.08.2024 року і довічно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі ст. 202, 205 СК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 23.08.2024 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І.М. Фоменко