УХВАЛА

20 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 760/20477/23

провадження № 61-13332ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Луньової Анни Геннадіївни на рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 29 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 11 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживача та

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») про захист прав споживача.

29 січня 2024 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність АТ «Сенс Банк» щодо нерозгляду й ненадання відповідей на звернення ОСОБА_1 від 23 травня та 11 липня 2023 року.

Зобов`язано АТ «Сенс Банк» розглянути й надати відповідь на заяви ОСОБА_1 від 23 травня та 11 липня 2023 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

11 вересня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року залишено без змін.

02 жовтня 2024 року представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Луньова А. Г. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

21 жовтня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу представника

АТ «Сенс Банк» - адвоката Луньової А. Г. залишено без руху для сплати судового збору; зазначення відомостей про наявність у АТ «Сенс Банк» електронного кабінету; у разі відсутності електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - необхідно було зареєструвати такий кабінет та подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати відомості про його наявність.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

31 жовтня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла заява представника

АТ «Сенс Банк» - адвокат Луньової А. Г. про усунення недоліків касаційної скарги, додатками до якої вказано квитанцію про оплату судового збору на суму

1 717,76 грн.

Однак належним чином недоліки касаційної скарги стосовно зазначення відомостей про наявність у АТ «Сенс Банк» електронного кабінету, а в разі його відсутності в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - реєстрації такого кабінету та подання до Верховного Суду уточненої касаційної скарги із вказівкою про його наявність, не виконано.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху та її повернення в разі неусунення недоліків), про що постановляється відповідна ухвала.

Частинами п`ятою і шостою статті 393 ЦПК України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційноїінстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Отримавши ухвалу Верховного Суду від 21 жовтня2024 року про залишення касаційної скарги без руху, заявниця повністю не виконала у відведений судом строк вимог ухвали, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Тому касаційна скарга підлягає поверненню.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 жовтня 2020 року в справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) виснувала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури в суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення в справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України в разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Луньової Анни Геннадіївни на рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 29 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду

від 11 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживача вважати неподаною та повернути заявниці.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська