Справа № 395/1271/24
Провадження № 2-з/395/14/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2024 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила забезпечити позов, накласти арешт із забороною відчуження та внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на нерухоме майно, а саме будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої значиться що належить ОСОБА_2 (РНОКГІГІ НОМЕР_1 ). Також, вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ПрАТ «Кіровоградобленерго» (код ЄДРГІОУ 23226362) відновити (під`єднати) електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісні власності. Заявник вважає, що має повне право звернутися до суду з відповідною заявою про забезпечення позову, щоб належним способом захистити свої права та законні інтереси до вступу рішення в законну силу.

Розглянувши заяву, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Частина 2 ст. 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в третіх осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Крім того, в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали, суд розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчення матеріалів справи дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд враховує, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову, обсяг позовних вимог відповідає виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з наведеного, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме будинок та земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист.

Щодо вимоги, вжитя заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання ПрАТ «Кіровоградобленерго» відновити (під`єднати) електропостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вимогами ЦПК України не передбачено такого виду забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260, 353-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на нерухоме майно, а саме будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої значиться що належить ОСОБА_2 (РНОКГІГІ НОМЕР_1 ).

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. А. Забуранний