Провадження № 2/185/5407/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ткач Т.В., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: третя особа: Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 серпня 2010 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у виконкомі Новоруської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, зареєстрували шлюб, про що було зроблено запис у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за №02.

Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 27.01.2016року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року (справа №756/16497/23 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менш ніж 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.12.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ, виданий Оболонським районним судом м.Києва перебуває на виконанні у Павлоградському відділі державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

На теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком, ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні з 06 серпня 2024 року. ОСОБА_3 знаходиться на повному утримання ОСОБА_1 , визначений судом розмір аліментів, стягуємих на утримання сина суттєво впливає на його матеріальне забезпечення.

ОСОБА_1 працює у ВСП 2 Шахтоуправління "ТЕРНІВСЬКЕ" ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та забезпечує сина матеріально.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком, ОСОБА_1 , та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується характеристикою та довідкою №1646 від 10.09.24року, за підписом сільського голови виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 8-му класі Новодачинського ліцею Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Відповідач з сином іноді спілкується лише по телефону, останній раз бачила сина в серпні 2024р., обов`язків щодо виховання сина не виконує, коштів на утримання сина не надає. Так як ОСОБА_3 , знаходиться на повному утриманні ОСОБА_1 , визначений судом розмір аліментів, стягнутих на утримання суттєво впливає на матеріальне забезпечення його сім`ї і заборгованість яка існує, якщо він її сплатить відповідачу значно погіршить становище його та його сина, тому що останній знаходиться на утриманні позивача.

Ухвалою суду від 23.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, позов підтримали, позивач пояснив, що він повністю утримує сина, забезпечує його всім необхідним, дитина проживає разом з ним.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що вона проживає за кордоном, син проживає разом з бабушкою, матерію позивача, вона отримує тільки соціальну допомогу в розмірі 300 фунтів. Дитину не утримує, матеріально не допомогає їй.

Третя особа Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що з 27 січня 2016 року, рішенням Павлоградського міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками вказано: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

22.12.2023 року Оболонським районним судом м. Києва, видано судовий наказ, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти, у розмірі частини мого заробітку (доходу), але не менш ніж 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за заявоюОСОБА_2 , відкрито виконавче провадження за судовим наказом №756/16497/23 виданим 22.12.2023 року.

Відповідно дост.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно дост.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитинивід 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Положеннями частин другої та третьої статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п.17постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно із частиною четвертою статті 82ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі змісту ст. 181 СК України вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина.

При цьому, відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідача на утримання спільної дитини є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.

Позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, на те, що змінились обставини, а саме їх спільний син проживає з позивачем, та навчається в 8-му класі Новодачинського ліцею Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Згідно довідки №1646 від 10.09.24 року, за підписом сільського голови виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, позивач з сином мешкають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом достовірно встановлено факт проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком та його батьками за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та факт того, що син перебуває на утриманні батька.

Отже, проживання та перебування неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - позивачем у справі, є підставою для звільнення ОСОБА_1 , від сплати аліментів.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про припинення (звільнення) від сплати аліментів, починаючи з дня звернення до суду з позовом, та про звільнення від сплати заборгованості за аліментами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги те, що позивач, у якого на утриманні перебуває неповнолітня дитина, потребує матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача.

Але, з урахуванням того, що відповідач по справі перебуває за межами України, не працює, единим доходом, якій вона має є соціальна допомога в розмірі 300 фунтів, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в розмірі 1/6 частини її доходу.

Оскільки позивач відмовився від стягнення судового збору, витрати на судовий збір в сумі 1211.20 гривень слід покласти на позивача по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі судового наказу Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2023 року починаючи з 15.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відізвати з виконання судовий наказ Оболонського районного суду м.Києва від 22.12.2023 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2024 року та до досягнення дитиною віку повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Витрати на судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 28 листолпада 2024 року.

Суддя: В. О. Головін