Провадження № 2/357/5125/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2024 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 672708641 від 05.01.2022 у розмірі 44370,81 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 672708641 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відразу після вчинених дій відповідача, 05.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В подальшому відповідач збільшив суму Кредиту (отримав черговий Транш) в межах Кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, 10.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 14900,00 грн. на банківську карту відповідача. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №672708641 від 05.01.2022, становить 44370,81 грн., яка складається з наступного: 29899,54 грн. - заборгованість по кредиту; 14471,27 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчився 28 листопада 2019 року. 28.11.2019, 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткові угоди №19, № 26, № 27, № 31, № 32, якими продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 на нові терміни. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 43 174,81 грн. У позові зазначено, що право вимоги за кредитним договором № 672708641 від 05.01.2022 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 05.05.2022, відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 175, укладеного після кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Відповідачем 05.01.2022. 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 44370,81 грн. 20.08.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 200824 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За таких обставин ТОВ «Юніт Капітал» звернулось до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором кредиту №672708641 у розмірі 44 370,81 грн. та судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу).

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що визнає позовні вимоги частково, а саме в розмірі 30 115, 49 грн. Відповідач не заперечує факт укладення з первісним кредитором договору кредитної лінії та отримання кредитів на суму 15 000 грн. та 14 900 грн. та той факт, що вона їх не повернула у визначений строк у зв`язку з тим, що відповідач втратила будь-який зв`язок з фінансовими компаніями внаслідок оголошення в Україні воєнного стану у зв`язку з ворожою агресією РФ проти України, ОСОБА_1 09.03.2022 року вимушено виїхала до Німеччини, з метою збереження власного життя та життя своїх дітей. Відповідач вказує, що заборгованість за кредитом розрахована невірно, розмір заборгованості відповідача збільшувалась під час кожної наступної передачі вимоги, що є неприпустимим, відсотки були нараховані у розмірі, більшому, ніж передбачено умовами договору та після закінчення строку дії договору. Відповідач вважає, що позивач має право на стягнення процентів за користування кредитом лише в межах строку кредитування у період з 05 січня 2022 року до 26 січня 2022 року в сумі 1946, 49 гривень (29 900 х 0,31% х 21). Окрім того, відповідач вказує на те, що позивач не довів своє право вимоги за кредитним договором, оскільки на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 - 28 листопада 2018 року ще не існував кредитний договір № 672708641 від 05.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, відтак на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року ще не виникло зобов`язання щодо неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору від 05.01.2022 року, а у кредитора не було прав вимоги за таким договором. Тому ТОВ «Манівео «Швидка фінансова допомога» не могло 28 листопада 2018 року передати ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором № 672708641 від 05.01.2022 року. Окрім того, позивач не надав суду належних та допустимих доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі, якими, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів та докази на підтвердження оплати за договором. Відповідач також вважає неналежним доказом наявні в матеріалах справи реєстри боржників у зв`язку з порушенням їх цілісності, оскільки вони містять лише два аркуші, на одному з яких зазначено лише реєстр прав вимоги, на іншому - один рядок із зазначенням прізвища. За умовами п.1.7 договору № 672708641 від 05.01.2022 року сторони встановили строк кредитування 21 день, а тому із врахуванням розміру неповернутого кредиту (тіла кредиту) 29 900 гривень, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості за відсотками становить 1946 гривень 49 коп. (29 900 х 0,31% х 21). Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач 26.01.2022 сплатила 1 716, 00 грн та 28.02.2022 15,00 грн, а тому відповідач вважає, що розмір заборгованості за договором кредитної лінії № 672708641 від 05.01.2022 року становить 30 115, 49 гривень. (29 900 + 1946, 49 - 1716 - 15).

Відповідач заперечує стягнення витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що позивачем не долучено доказів, які б підтверджували факт оплати наданих послуг (квитанції, платіжного доручення), а також вказує, що розмір таких витрат 6 000,00 грн. є необгрунтованим, оскільки не відповідає критерію реальності адвокатських послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2024 вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я.

Ухвалою судді від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.151).

Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення в справі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, у поданому відзиві просила здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.01.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 672708641 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до п.1.1. якого, Кредитодавець зобов`язався надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 29900 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику

Згідно п. 1.3. договору Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 15000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 26.01.2022.

Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів), отриманих протягом всього строку дії договору (п. 1.5. договору).

Кредитна лінія надається строком на 21 день від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 26.01.2022 (п. 1.7. договору).

Згідно із п. 1.9. кредитного договору № 942082035 від 17.07.2021 р. за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 113,15 процентів річних, що становить 0,31 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 564,80 процентів річних, що становить 1,55 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті; 1.9.3. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору.

Встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15 000,00 грн та 14 900,00 грн, що стверджується відповідними платіжними дорученнями від 05.01.2022 (а.с.59), від 10.01.2022 (а.с. 60).

Таким чином, кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, що підтверджується платіжними дорученнями.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 67-73), строк дії якого було продовжено додатковими угодами від 28.11.2019 року за №19, від 31.12.2020 року за №26, від 31.12.2021 року за №27, від 31.12.2022 за №31, від 31.12.2023 за №32.

Пунктом 1.2. Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року передбачено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги за № 175 від 05.05.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 43174,81 грн (а.с. 92-93).

30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, зі строком дії до 31 грудня 2024 року (а.с. 95-100).

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 44370,81 грн (а.с. 104-106).

20.08.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 200824 (а.с. 108-114), згідно п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників.

Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 200824 від 20.08.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 44370,81 грн., (а.с. 118-120).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, у відповідача наявний борг за Кредитним договором № 672708641 від 05.01.2022, у сумі 44370,81 грн., яка складається з наступного: 29899,54 грн. - заборгованість по кредиту; 14471,27 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Встановлено, що відповідач не виконала умови взятого на себе зобов`язання, не погасила кредит у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Частиною 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 672708641 від 05.01.2022 перейшло до позивача, що підтверджується матеріалами справи.

Встановлено судом та визнається позивачем, що сума основного зобов`язання у розмірі 29 900,00 грн не повернута, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо нарахування відсотків за вказаним договором, суд зазначає наступне.

З договору кредитної лінії № 672708641 вбачається, що кредитна лінія надається строком на 21 день від дати отримання кредиту, а саме до 26.01.2022, інших розрахункових періодів позивачем не наведено. Позивачем не надано доказів щодо здійснення позичальником дій спрямованих на пролонгацію кредитного договору. Окрім того, відповідачем 26.01.2022 проведено оплату відсотків у розмірі 1716,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача відсотки за вказаним договором в сумі 1946,49 грн, які складаються з наступного:

- 976,50 грн (перший транш 15 000,00 грн * 0,31 % * 21 день);

- 969,99 грн (другий транш 14 900,00 грн * 0,31 % * 21 день).

Враховуючи вищевикладене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 30 130,49 грн (15 000,00 грн + 14 900,00 грн + 1946,49 грн.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).

За змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц(провадження№ 14-382цс19) дійшла висновків, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (пункт 64).

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. до матеріалів справи надано: договір про надання правничої допомоги № 26/08/24-02 від 26.08.2024, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» і ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (а.с. 128-130), Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 26/08/24-02 від 26.08.2024; додаткову угоду № 1 до договору; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю Тараненко А.І.; акт прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2024.

Суд зауважує, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Проаналізувавши справу на предмет її складності, враховуючи наявну сталу судову практику у таких спорах, встановлені судом обставини справи, кількість судових засідань, а також зміст та обсяг наданих адвокатом послуг і їх вартість, також, суд враховує, що дані матеріали подані в системі "Електронний суд", розгляд справи здійснювався за відсутності представника позивача, суд доходить переконання, що зазначений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. є необґрунтованим, оскільки такий не відповідає критерію реальності адвокатських послуг.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає обґрунтованими витрати на професійну правову допомогу, наданих у цій справі, у розмірі 3000,00 грн. (вивчення матеріалів справи і складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 1 год.), у зв`язку з чим дану вимогу слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача реальну та обґрунтовану суму витрат 3000 грн.

Також, при зверненні до суду з даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.149).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог.

Так, оскільки позовні вимоги задоволено на 67,9% (30 130,49 грн * 100% : 44370,81 грн), то судові витрати по справі становлять 3 681,81 грн. (5422,40 грн (2 422,40 грн судового збору та 3 000,00 грн. витрат на правничу допомогу)* 67,9 % : 100 %).

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» () заборгованість за кредитним договором № 672708641 від 05.01.2022 року у розмірі 30 130 грн 49 коп. (тридцять тисяч сто тридцять гривень сорок дев`ять копійок) грн. та судові витрати у сумі 3 681 грн 81 коп. (три тисячі шістсот вісімдесят одна гривня вісімдесят одна копійка).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", , адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду, з урахуванням ч. 3 ст. 124 , ч. 6 ст. 259 ЦПК України та перебування на навчанні в НШСУ, виготовлено 28 листопада 2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола