Справа № 720/280/24
Провадження № 2-о/720/71/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Кожокар Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Тозлован Ірина Анатоліївна, де заінтересованою особою є Ванчиковецька сільська рада Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2024 року заявник звернулась з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який постійно проживав та був зареєстрований у селі Черленівка Новоселицького району Чернівецької області.

ОСОБА_2 за життя заповів заявниці ОСОБА_1 , належну йому земельну ділянку (пай). Після смерті останнього відкрилася спадщина за заповітом до складу якої входять земельна ділянка площею 1,2361 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЧВ №035316, зареєстрованим 14 серпня 2003 р.

15 листопада 2012 року ОСОБА_2 склав заповіт, у якому заповів земельну ділянку їй ОСОБА_1 . Вона прийняла спадщину, подавши заяву до Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області. При перевірці документів нотаріус виявив недоліки, а саме, розбіжність в написанні імені та по батькові спадкодавця в заповіті, в правовстановлюючому документі (державному акті) та в свідоцтві про смерть: в заповіті по батькові спадкодавця записано « ОСОБА_3 », в свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 », проте, в державному акті на право власності на земельну ділянку по батькові його записано « ОСОБА_3 ». Так як виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті на право власності на земельну ділянку не допускаються, вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Просила встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ЧВ №035316, що зареєстрований 14 серпня 2003 р. та виданий ОСОБА_2 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 1,2631 га, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою нотаріуса заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявні розбіжності в написанні по батькові спадкодавця, які унеможливлюють встановити факт належності даного правовстановлюючого документа померлій особі.

Представник заявника подав до суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу в його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засіданні не з`явився, подавши до суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу в його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Черленівської сільської ради від 19 листопада 2012 року.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомо, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито спадкову справу №169/2023.

Згідно наявного в матеріалах справи заповіту посвідченого 15 листопада 2012 року секретарем Черленівської сільської ради Замфірою Л.А., зареєстрований за № 295, ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 є спадкоємицею, оскільки померлий, на випадок його смерті зробив таке розпорядження: належну йому земельну ділянку розміром 1,2631 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів ОСОБА_1 .

З наявного в матеріалах справи Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 035316 вбачається, що воно видано на ім`я ОСОБА_3 , який проживає в селі Черленівка, та останньому передано у приватну власніть земельну ділянку площею 1,2631 га, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території села Черленівка Ванчиковецької сільської ради.

Проаналізувавши матеріали справи та наявні у ній документи, суд приходить до висновку, що дійсно є розбіжності в написанні імені та по батькові спадкодавця в правовстановлюючому документі - державному акті на землю серії ЧВ № 035316 та в свідоцтві про смерть:

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючих документів померлому ОСОБА_3 , оскільки зазначена обставина перешкоджає заявнику можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом стосовно земельної ділянки, яку їй заповів померлий та відповідно вільно розпоряджатися своєю власністю у зв`язку чим, остання вимушена звернутися до суду.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЧВ № 035316, що зареєстрований 14 серпня 2003 р. та виданий ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 1,2631 га належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу заявнику ОСОБА_1 , оформити право на спадкування, яке вона не може отримати у зв`язку з помилками, які виникли при написанні у заповіті прізвища спадкодавця та при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 10, 13, 89, ст. 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 293, 294, 315, 316, 263-265, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЧВ №035316, що зареєстрований 14 серпня 2003 року, та виданий на ім`я ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,2631 га належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Оленчук І.В.