ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада2024 року

м. Київ

справа № 192/1450/23

провадження № 61-4192св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дударенко Анастасія Дмитрівна,

на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області

від 25 жовтня 2023 року у складі судді Тітової О. О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Демченко Е. Л., Макарова М. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Солонянської селищної ради (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

прийняв постанову про наступне:

I. Вступ

1. Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

2. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, і його позицію підтримала апеляційна інстанція.

3. Позивач оскаржила судові рішення. Підставою касаційного оскарження вказала те, що суди не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перелік яких навела у касаційній скарзі.

4. Ключовим питанням у спірних правовідносинах є:

Чи були у позивача поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини?

5. Оскаржувані судові рішення переглядається в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.

ІІ. Короткий зміст позовних вимог

6. Позов обґрунтований тим, що:

- 05 січня 2013 року ОСОБА_2 було складено заповіт на користь позивача, згідно із яким вона заповіла позивачу земельну ділянку;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла;

- 04 травня 2023 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом у зв`язку з чим було заведено спадкову справу, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку;

- про смерть ОСОБА_2 позивач дізналась лише на початку травня 2023 року, оскільки разом з померлою не проживала;

- спадкодавець і спадкоємець за заповітом проживали на відстані, зокрема: спадкодавець - в с. Дніпровське Солонянського району Дніпропетровської області, а спадкоємець - в м. Дніпро Дніпропетровської області, що унеможливлювало своєчасно дізнатися про смерть спадкодавця;

- з листопада 2018 року по теперішній час, позивач проходить лікування та реабілітацію у зв`язку з компресійним переломом тіла, що має суттєвий вплив на її здатність вільно, безперешкодно та безболісно пересуватись;

- просила врахувати її похилий вік, тяжку хворобу, епідемію захворювання COVID-19, що в сукупності щодня ставило життя та здоров`я позивача під ризик, тому основною думкою для позивача було збереження здоров`я, питання про наявність заповіту та перевірку стану здоров`я заповідача, при цьому не рідної особи, не виникало.

7. Враховуючи викладене, позивач, з урахуванням уточнень від 04 серпня 2023 року, просила суд встановити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

8. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області

від 25 жовтня 2023 року, залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

9. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що:

- позивачем не надано доказів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали позивачу звернутись із заявою про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня відкриття спадщини;

- необізнаність про смерть спадкодавця не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини;

- не може бути визнана поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини проживання позивача на відстані зі спадкодавцем;

- надані позивачем три дослідження попереково - крижового відділу хребта не підтверджують обставини наявності об`єктивних перешкод у зверненні із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня відкриття спадщини. Відомості про перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з компресійним переломом хребта та його часу, часу реабілітації після перелому, суду не надані, а дослідження хребта позивача проводилось згідно наданих доказів лише тричі: два рази до відкриття спадщини - 13 листопада 2018 року та 11 грудня 2018 року та один раз 15 липня 2019 року - через незначний проміжок після відкриття спадщини, в час, коли визначений законом строк для її прийняття ще не минув, та залишався значним - більше 5 місяців, що спростовує доводи позивача щодо поважності причин пропуску визначеного законом 6-місячного строку.

ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. У касаційній скарзі позивач просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

11. Касаційна скарга обґрунтована наступним:

- суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини за сукупності обставин, коли вона не лише хворіла на тяжке захворювання, а й проживала із спадкоємцем на відстані, не була родичкою, а тому не знала про її смерть, і не могла дізнатись вчасно про дану обставину, адже в цей період часу тяжко хворіла і взагалі обмежено пересувалась за рекомендацією лікарів;

- вважає зламаний хребет є триваючим захворюванням, що вимагає тривалої реабілітації та об`єктивною перешкодою для спілкування з іншими особами, щоб мати гіпотетичну можливість дізнатись про смерть спадкодавці та для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини;

- просила врахувати похилий вік позивача, тяжку хворобу, епідемію захворювання COVID-19, що в сукупності спричинило тривалий термін пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

12. 23 березня 2024 року позивач звернулася з касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції.

13. Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження.

14. Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 10 травня 2024 року.

15. Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду від 08 жовтня 2024 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_3 , призначений повторний автоматизований розподіл цієї справи.

16. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2024 року матеріали справи № 192/1450/23 передано судді-доповідачу Пархоменку П. І., судді, які входять до складу колегії: Гудима Д. А., Краснощоков Є. В.

17. Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

18. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

VI. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

19. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Павлівка Солонянського району Дніпропетровської області, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис 124.

20. Згідно із заповітом від 25 січня 2013 року, складеного у м. Дніпропетровську, ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 7,670, що знаходиться за адресою: Солонянська селищна рада, кадастровий номер: -02-001-0345. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі під № 54099155.

21. Відповідно до копії витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі після смерті, 03 липня 2019 року, за заявою ОСОБА_2 , Солонянською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу 04 травня 2023 року.

22. Постановою від 04 травня 2023 року державним нотаріусом Солонянської державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском строку.

23. Згідно із висновками дослідження на КТ-сканах попереково-крижового відділу хребта ОСОБА_1 , 1948 року народження, № НОМЕР_1 від 13 листопада 2018 року встановлено КТ- ознаки компресійного перелому тіла.

24. Відповідно до висновків дослідження на КТ-сканах попереково-крижового відділу хребта ОСОБА_1 , 1948 року народження, № 10252 від 11 грудня 2018 року встановлено КТ- ознаки позитивної динаміки течії компресійного перелому тіла.

25. Згідно із мультизрізовою комп`ютерною томографією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 15 липня 2019 року визначено ступінь посттравматичної деформації тіла встановлено МСКТ- картина компресійного перелому тіла.

VIІ. Позиція Верховного Суду

26. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 5) та даючи відповідь на ключове питання (див. пункт 4), Верховний Суд зазначає наступне.

27. У спірних правовідносинах позивач вказала ряд підстав, які на її думку свідчать про існування поважних причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (див. пункти 6-7).

28. Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

29. Відповідно до статті 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

30. Виходячи із змісту статті 1220 ЦК, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Положеннями статті 1269 ЦК передбачено подання заяви про прийняття спадщини.

31. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

32. Як вбачається з матеріалів справи, у визначений законом строк позивач не прийняла спадщину (див. пункт 22).

33. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви.

34. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

35. Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

36. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

37. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

38. В спірних правовідносинах, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, дав належну оцінку обставинам, на які посилалася позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані позивачем докази не свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

39. Суди попередніх інстанцій зробили правильні висновки про те, що необізнаність про смерть спадкодавця не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Такий підхід відповідає висновку Верховного Суду України про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку (див. постанову Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15).

40. Даючи відповідь на основні аргументи позивача (див. пункт 6) суди обґрунтовано зазначили, що надані позивачем медичні документи (див. пункти 23-25) не підтверджують обставини наявності об`єктивних перешкод у зверненні із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у 6-місячний строк з дня відкриття спадщини, навівши в оскаржуваних судових рішеннях достатні обґрунтування.

41. Також, в спірних правовідносинах суди зробили правильні висновки про те, що проживання спадкоємця в іншому населеному пункту в межах однієї області не може розцінюватися як об`єктивна обставина, яка утруднювала здійснення ним цих дій, як і похилий вік позивача не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

42. Сама по собі епідемія захворювання COVID-19 не свідчить про виникнення об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений ЦК строк, оскільки нотаріуси продовжували роботу під час карантинних обмежень, а особиста присутність у нотаріуса за останнім місцем проживання спадкодавця для подачі заяви про прийняття спадщини від спадкоємця законом не вимагається, позивач не була позбавлена можливості засвідчити свою заяву про прийняття спадщини у будь-якого нотаріуса за своїм місцем проживання та надіслати її засобами поштового або електронного зв`язку за місцем відкриття спадщини, а тому поширення територією України гострої респіраторної хвороби COVID-19 не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини (див. постанову Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі № 755/1886/22).

43. Враховуючи, що тривалість пропуску строку для прийняття спадщини становить майже чотири роки, а також встановлені судами обставини, Верховний Суд погоджується з їх висновками про недоведеність позивачем поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що згідно зі статтею 81 ЦПК є його процесуальним обов`язком, тому оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в позові є законними й обґрунтованими.

44. За встановлених обставин висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду щодо застосування статті 1272 ЦК, на які позивач посилалася в касаційній скарзі.

45. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК).

46. Суди належним чином виконали вимоги статті 89 ЦПК щодо оцінки доказів і дотримали вимог статті 263 ЦПК щодо законності та обґрунтованості судового рішення, повно і всебічно встановили обставини справи та правильно вирішили спір.

47. За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, що відповідатиме статті 410 ЦПК.

48. Оскільки рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають залишенню без змін, тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Із цих підстав,

керуючись статтями 400, 402, 410, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дударенко Анастасія Дмитрівна, залишити без задоволення.

2. Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області

від 25 жовтня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 27 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко