Справа № 487/4870/24
Провадження № 2/487/2152/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: Головуючого судді - Щербини С.В., за участю: секретаря судового засідання Брижатої А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою в якій просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті її сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю шість місяців.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1 .

Вказала, що після смерті сина, в наслідок сильного морального стресу, у неї значно погіршився стан здоров`я, стався мікроінсульт, вона проходила тривале лікування та реабілітацію, внаслідок чого не мала фізичної можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 23.11.2023 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено по причині пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановленого положеннями ст.1270 ЦК України.

Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 18.07.2024 року призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та її представник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, відповідно до якої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Рішення просила прийняти у відповідності до вимог законодавства на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_4 (до зміни прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу ОСОБА_5 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 )) ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 29.01.1975 року)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ММУЮ було зроблено відповідний актовий запис №188 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ).

Відповідно до наданих медичних документів, а саме Виписки з медичної картки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» ММР від 30.01.2024, ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря невропатолога з 2010 року на даний час з діагнозом ІІ ст. змішаного ґенезу (склеротично-гіпертонічого) зі стійким вестибуло-стенічним з ангіо-церебральними кризами. УХС дифузний кардіосклероз Сu І 2х4 ст.2 ризик 3. 23.06.2016 року перенесла мікроінсульт та проходила тривалі курси лікування.

В зв`язку зі складними життєвими обставинами, погіршенням стану здоров`я, позивач звернулася до Третьої Миколаївської Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина лише у листопаді 2023 року.

Постановою державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 23.11.2023 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з огляду на пропуск установленого законом строку на звернення з відповідною заявою.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77658065 від 16.07.2024, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не була заведена.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 24постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Принцип «пропорційності» у цивільному судочинстві тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З огляду на вищевикладене, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 з поважних причин у визначений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку (три місяці) для подання заяви про прийняття спадщини.

Одночасно суд вважає що додатковий строк, слід встановити терміном у три місяці, оскільки вважає невмотивованим вимогу позивачки про його встановлення терміном на шість місяців.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк в три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4

Відповідач: Миколаївська міська рада місце знаходження: вул.Адміральська, 20 м.Миколаїв,

Головуючий суддя: С.В.Щербина