Справа № 373/1178/24
Номер провадження 2/373/660/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 липня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояк Д.В.,

за участі секретарки Киришун Ю.В.

розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представник позивача звернувся до суду з вимогами: стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №207180-КС-002 від 25.03.2021 в сумі 43338,00 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 24000,00 грн; прострочена заборгованість по відсоткам 18228,00 грн; прострочена заборгованість по комісії 1110,00 грн; стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.03.2021 між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №207180-КС-002, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 24000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,77500669% за кожен день користування кредитом.

Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 12.05.2024 в сумі 43338,00 грн, яка складається з суми прострочених платежів по «тілу» кредиту - 24000,00 грн; суми прострочених платежів по відсотках 18228,00 грн; суми прострочених платежів за комісією- 1110,00 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 31.05.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання.

24.06.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 24.06.2024 справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

25.03.2021 між позивачем та відповідачкою в електронній формі був укладений кредитний договір №207180-КС-002 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту від 25.03.2021, що акцептована відповідачкою 25.03.2021.

До позову додані копії паспорту споживчого кредиту, послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №207180-КС-002 від 25.03.2021, анкети клієнта та правил надання споживчих кредитів ТОВ «бізнес Позика».

Відповідно до п.1 договору позивач надав відповідачці кредит у розмірі 24000 грн строком на 16 тижнів на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,77500669% в день (фіксована ставка) (у графіку платежів вказано, що проценти за користування кредитом складатимуть 14640,00 грн), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 3600,00 грн.

Договором встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 15.07.2021, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник за кредитним договором складав 42240,00 грн, з яких: проценти за користування кредитом 14640,00 грн, кредит 24000,00 грн, комісія за надання кредиту 3600,00 грн.

До позову додано копію платіжного доручення №389674200 від 25.03.2021 про перерахування коштів відповідачці відповідно до кредитного договору №207180-КС-002 від 25.03.2021.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 527, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 531/648/15-ц, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним.

Судом встановлено, що при підписанні договору про надання кредиту сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, строк кредитування, плату за кредит, порядок погашення кредиту, відповідальність.

Разом з тим, пункт 1 вищевказаного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в розмірі 3600,00 грн, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Будь-яких доказів того, що зазначена комісія спрямована на оплату будь-яких послуг позивача у зв`язку з укладеним між сторонами кредитним договором, не надано.

За таких обставин вимога про стягнення з відповідачки комісії за надання кредиту за кредитним договором №207180-КС-002 від 25.03.2021 у розмірі 3600,00 грн не підлягає задоволенню.

При цьому позивачем доведено наявність перед ним у відповідачки заборгованості за зазначеним договором щодо інших платежів: за основним зобов`язанням та за процентною ставкою.

Однак суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків за користування кредитом, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою здійснено платіж за відсотками у розмірі 2790,00 грн.

Зважаючи на зазначене сума заборгованості відповідача зі сплати відсотків за користування кредитом становить 11850,00 грн (14640,00-2790,00), а загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 35850,00 грн.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення, 43338,00 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 35850,00 грн, що становить 82,72 % від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2003,81 грн (2422,40:100 х 82,72%) судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором 207180-КС-002 від 25.03.2021 в розмірі 35 850 (тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень, що складається із заборгованості за кредитом в розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 11 850 (одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2 003 (дві тисячі три) гривні 81 копійка.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, оф.411, м. Київ, 01133;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 26.07.2024

Суддя: Д. В. Свояк