Справа № 375/1385/24
Провадження № 2/375/588/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі: судді Антипенка В. П.

за участю: секретаря судового засідання: Голованової В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2024 року позивачка звернувся до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня зверненя із заявою до суду. Також позивачка просила допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що14 листопада 2008 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. 28 травня 2021 року Рокитнянським раайонним судом Київської області постановлено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Під час шлюбу з відповідачем народились діти: дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Діти від народження і станом на сьогоднішній день постійно проживають з позивачкою та перебувають виключно на її утриманні, відповідно до довідки про склад сім"ї. Батько дітей не бере участі у їхньому вихованні, зокрема не допомагає матеріально.

10 січня 2022 року судовим наказом Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/21 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2021 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , потім з 02.06.2028 року в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При оголошенні судового наказу Рокитнянського районного суду Київської області у справі №375/1182/24, судом не було вирішено питання про призначення аліментів ОСОБА_2 , ще й стосовно третьої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач працездатний, а тому позивач вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає положенням ч.2 ст.182 СК України, якою визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину.

Відповідач подав суду відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково, погодився платити аліменти у розмірі 1/2 частини від свого заробітку (доходу), що становить 4794,00 гр. надав суду звіт про здійснені відрахування та виплати ТОВ "Торгова фірма "Рудь".

Додатково 21.10.2024 відповідачем надано пояснення, відповідно до яких він вважає звернення до суду з позовом про стягнення частини заробітку (доходу) неналежним способом захисту, оскільки законодавцем передбачена рівність часток однієї вікової групи.

Крім того, відповідач не погодився із витратами на правову допомогу.

25.11.2024 на адресу суду від представника позивачки надійшли заперечення та додаткові докази по справі.

Зокрема, як на наявність підстав для задоволення позову, представник позивачки посилається на приписи ст.182 СК України, відповідно до якої частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, представник позивачки посилається на те, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, яка проживає в орендованому житлі у м. Біла Церква з трьома неповнолітніми дітьми та самостійно займається їх вихованням.

Із вказаних підстав представник просив задовольнити позовні вимоги.

27.11.2024 на адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідача, у яких він повністю заперечує позовні вимоги. Зазначає, що у спільній власності позивачки та відповідача знаходиться двоповерховий будинок у смт Рокитне, де сім`я проживала аж поки позивачка з власної ініціативи не переїхала до Білої Церкви. Площа будинку 160 кв. м., що цілком достатньо для проживання в ньому дітей. В будинку наявні кухня, туалет, душова, баня з басейном.

Відповідач звертає увагу суду на те, що ініціатором розлучення та руйнування сім`ї, що в першу чергу суперечило інтересам трьох дітей, була саме позивачка.

З вини позивачки діти змушені були покинути школу та дитячий садок, вони розлучені не тільки з батьком, але й з дідусем та бабусею, які приділяли дітям багато уваги та брали участь у їхньому вихованні.

Відсутні будь-які поважні причини для проживання дітей у Білій Церкві, окрім рішення позивачки.

Очевидно, що проживання в орендованій квартирі за наявності комфортабельного приватного будинку та облаштованої прибудинкової ділянки з садом суперечить інтересам дітей.

А тому позивач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 17.09.2024 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилася, подавши клопотання через канцелярію суду про розгляд справи за їх відсутності.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, клопотання про причини неявки або відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відповіді на запит від 12.09.2024 року №03-06-2027 щодо зареєстрованого місця проживання, виданого Рокитнянською селищно радою від 12.09.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради № 1033 від 21.08.2024, склад сім`ї ОСОБА_1 такий: дочка - ОСОБА_4 2010 року народження, син - ОСОБА_5 2013 року народження, син - ОСОБА_3 2016 року народження.

Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК, серія КИО-1 №333397 від 11.10.10, ОСОБА_6 має інвалідність 2 групи, довічно.

Відповідно до договору найму (оренди) житлового приміщення від 05.10.2021, ОСОБА_1 використовує на правах оренди квартиру, розташовану у м. Біла Церква. Відповідно до р. 2 договору, в орендованому об`єкті будуть проживати сам орендар та її неповнолітні діти. Розмір орендної плати встановлено на рівні 6000,00 грн за місяць (п.4.1 договору). Термін оренди до 05.09.2022.

01.04.2022 позивачкою було укладено інший договір оренди квартири у м. Біла Церква. Розмір орендної плати визначено на рівні 7000 грн за місяць. Строк дії договору не визначено.

Позивачка вважає, що відповідач має можливість утримувати свого неповнолітню дитину, сина, а тому повинен сплачувати аліменти.

Відповідач вказаного обов`язку не виконує, погоджується сплачувати аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) на трьох дітей. У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивачка звернулася до суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина.

Дослідивши звіт про здійснені відрахування та виплати ТОВ "Торгова фірма "Рудь", судом встановлено, що відповідач по вересень 2024 працював, з його заробітної плати утримувалися кошти за судовим рішенням.

Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків.

Судом враховано, що відповідач працював на дату подання позову, 30.09.2024 він звільнився з роботи за власним бажаням, що підтверджується копією трудової книжки, наданої суду позивачем.

Відповідач заперечує вказаний розмір аліментів, зазначаючи про свою слабку платоспроможність.

Водночас суд наголошує на тому, що обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття не залежить від платоспроможності батьків.

З урахуванням стягнень, які здійснюються із відповідача за судовим наказом Рокитнянського районного суду Київської області від 10 січня 2022 року у справі №375/1182/21, та вимог позивача, всього з відповідача буде стягуватися: 1/3+1/4=7/12 частини заробітку (доходу).

На переконання суду необхідність утримувати своїх дітей має пріоритетне значення перед потребами відповідача, водночас додаткове утримання 1/4 частини з його заробітку (доходу) не буде становити для відповідача непомірний фінансовий тягар. Натомість дитина буде забезпечена коштами, необхідними для її життя та гармонійного розвитку.

Суд не погоджується із позицією відповідача, що стягнення частини заробітку (доходу) неналежним способом захисту, оскільки законодавцем передбачена рівність часток однієї вікової групи.

Суд звертає увагу відповідача на те, що законодавство, при вирішенні справ про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у порядку позовного провадження, (на відміну від наказного провадження), не передбачає універсального розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей. Як вже зазначав суд, згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо стягнення з нього витрат на надання правової допомоги, оскільки позивачем такі вимоги не заявлялися.

Суд звертає увагу також на те, що звільнення з роботи відповідача відбулося за його власним бажанням, (ст. 38 КЗпП України). А тому за даних обставин, добровільна відмова від роботи відповідачем не може впливати на розмір аліментів, які з нього просить стягнути позивач.

При визначенні розміру аліментів, судом також враховано і той факт, що позивачка проживає із дітьми в орендованому житлі та несе додаткові витрати на його утримання, у тому числі і для забезпечення належних умов проживання спільних із відповідачем дітей.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача у тій частині, що позивачка могла б проживатти у будинку у селищі Рокитне і не нести витрати на найм житла для себе та дітей. З матеріалів справ вбачається, що сторонами погоджено місце проживання дітей із їх матір`ю, відповідачкою. А тому при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати і витрати по оренді житла, у якому проживають діти відповідача зі своєю матір`ю.

Суд наголошує на тому, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей стягуються на користь того із батьків, з ким ці діти проживають.

Закон не ставить розмір аліментів чи право на їх отримання у залежність від того, по якій причині діти почали проживати із одним із батьків. А тому заперчення відповідача у тій частині, що ініціатором розлучення була позивачка, яка могла і надалі жити у селищі Рокитне, суд до уваги не приймає.

Отже, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.180 - 183, 191 СК України, ст.ст.4 - 13, 81, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09. 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09. 2024 року до досягнення дитиною повноліття - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , 15.03.1978 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві / м.Київ / 22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір в сумі 1211,20 грн. (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В. П. Антипенко