ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 листопада 2024 року

м. Харків

справа №619/2248/23

провадження № 22-ц/818/3401/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2023 року, постановлене суддею Жорняк О.М.,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 388 321, 81 грн. та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 02.04.2021 року у розмірі 388 921,81 грн. 81 коп.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 833,83 грн. 83 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом першої інстанції не перевірено надані позивачем документи. Вказує, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 388 921, 81 грн., проте не надає пояснень щодо нарахування заборгованості по процентам у розмірі 117 334, 55 грн. Також позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та наданих позивачем матеріалах, є правильними. Звертає увагу суду на те, що на момент підписання договору з ТОВ Фінансова компанія Центр фінансових рішень третьою особою була страхова компанія ТАС, яка співпрацює з АТ ТАСКОБАНК та ФК Центр фінансових рішень і відповідачкою на загальну суму кредиту щомісяця сплачувались відсотки на страхові платежі. До моменту звернення до суду були здійснені платежі в рахунок погашення заборгованості в сумі 214 457, 45 грн., проте як вбачається з наданих позивачем розрахунків, внесені щомісячні оплати жодним чином не були зараховані в рахунок погашення заборгованості тіла кредиту. Зазначає, що нею фактично були сплачені всі платежі за попереднім договором № від 20.05.2020 року зі страховкою та авансовим платежем, проте кредитором знову включено оплата страхових платежів на суму 41 307, 76 грн, оплата за електронний ключ у розмірі 300 грн. та оплата за електронний ключ у розмірі 399 грн. Тобто оплати, які відповідачкою систематично вносилися, які сплачувались як первинному кредитору по первинному кредиту № від 20.05.2020 року так і платежі внесені включно до лютого 2022 року не беруться до уваги. Також зазначає, що ніякого офіційного повідомлення, що саме АТ ТАСКОМБАНК став новим кредитором за договором № від 02.04.2021 року відповідачка не отримувала, а лише у листопаді 2023 року вже після винесення рішення суду їй стало відомо, що Банк без будь-якого повідомлення та без намагань врегулювати питання в претензійному форматі, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. АТ ТАСКОМБАНК не надав жодного письмового доказу, що став новим кредитором за договором укладеним між ТОВ ФК ЦФР та відповідачкою, договору про відступлення права вимоги вона не отримувала. Також звертає увагу суду на те, що до лютого 2023 року відповідачка сумлінно виконувала свій обов`язок за договором та вносила чергові платежі, проте у зв`язку з введенням воєнного стану на території України не мала можливості здійснювати оплату по кредиту так як виникли фінансові труднощі, а також з тим, що внаслідок збройної агресії російської федерації була вимушена покинути Харківську область через введення на території активних бойових дій та залишилась без офіційного доходу. Вважає, що кредитний договір порушує її права як споживача та підлягає визнанню недійсним в частині нарахування страхових платежів, включення авансових платежів, відсотків за обслуговування кредиту та відсотків нарахованих з моменту відступлення права вимоги ФК ЦФР до АТ ТАСКОМ БАНК до моменту надання письмових доказів АТ ТАСКОМБАНК щодо переходу права вимоги за кредитним договором укладеним між відповідачкою та ФК ЦФР.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що відповідачкою умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконані, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № від 02.04.2021 року у розмірі 388 921,81 грн. 81 коп.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 02.04.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» було укладено Кредитний договір № 6 на суму 320 426,25 грн. строком на 48 місяців. Кредит наданий, в тому числі на погашення заборгованості за іншим кредитом відповідачки. При цьому п.1.3. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5333134, який є невід`ємною частиною цього договору.

Зі змісту Паспорту кредиту, який за умовами кредитного договору є невід`ємною його частиною, убачається, що розмір щомісячних процентів встановлено 2,49 %. Зазначений Паспорт підписано ОСОБА_1 .

17.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено договір факторингу № 171221, згідно даних якого у порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним. Відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку № 2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п. 3.2.1. договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договором поруки. Сторони підписують акт приймання-передачі реєстру прав вимог в день здійснення суми фінансування згідно п. 3.1. цього договору.

Згідно даних форми реєстру прав вимоги, акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № 171221 від 17.12.2021 року, форми реєстру прав вимоги в електронному вигляді, форми акту приймання-передачі реєстру прав вимоги в електронному вигляді та реєстру боржників вбачається, що АТ «ТАСКОМБАНК» відійшло право вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитним договором № від 02.04.2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 288 053,20 грн.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 02.04.2021 року укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 26.04.2023 року та виписки по особовому рахунку за період з 02.04.2021 року по 26.04.2023 року вбачається, що заборгованість останньої становить 388 921,81 грн, з яких: 271 556,45 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 30,81 грн заборгованість за річним процентам(в т.ч. прострочена); 117 334,55 грн заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. простроченим).

Як на підставу позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК» посилалось на те, що 02 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № . Згідно даних п. 2.1. кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно п. 2.2. кредитного договору цей договір, паспорт кредиту № 5643816 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір. Відповідно даних умов цього договору та паспорту кредиту № 5333134 позичальнику надано грошові кошти з наступними умовами: сума кредиту - 320 426,25 гривень; строк користування - 48 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту; при наданні кредиту - 5% від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі, отже кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 17 грудня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року. Відповідно даних умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року позивач є новим кредитором ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 02 квітня 2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за зазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору відступлення права вимоги. Дана інформація є добре відомою Боржнику. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 26.04.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором № від 02 квітня 2021 року, становить 388 921,81 грн, т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 271 556,45 грн; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 30,81 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 117 334,55 грн. Таким чином, позичальником було грубо порушено умови кредитного договору № від 02 квітня 2021 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статі 1048 ЦК України).

Частиною 2ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору, датою остаточного повернення кредиту є 08.04.2025 року.

Умовами договору кредиту передбачено право Банку вимагати дострокового виконання зобов`язань.

Пунктом 5.8. Умов отримання фінансових кредитів зазначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі.

У зв`язку із порушенням боржником зобов`язань, 21 лютого 2023 року Банк направив вимогу про дострокове повернення кредиту на адресу боржника ОСОБА_1 . (а.с.180-182 т.1)

Висновки суду про наявність підстав для дострокового стягнення заборгованості відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта на те, що оплати, які відповідачкою систематично вносилися та сплачувались як первинному кредитору по первинному кредиту № від 20.05.2020 року, так і платежі, внесені включно до лютого 2022 року, не зараховуються в оплату кредиту, колегією суддів не приймаються, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

Посилання апелянта стосовно несплати за кредитом, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України і неможливістю здійснювати оплату за кредитом, у зв`язку з фінансовими труднощами, не є підставою для невиконання зобов`язання.

Судова колегія вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для дострокового стягнення заборгованості, яка утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитом.

Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком і не спростований відповідачкою.

Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання апелянта на те, що кредитний договір порушує її права як споживача та підлягає визнанню недійсним виходить за межі апеляційного розгляду даної справи. Проте відповідачка не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про порушення її прав споживача. В межах даної справи таких вимог не заявлено.

Апелянтом ОСОБА_1 не спростовано висновки суду щодо наявності підстав для дострокового стягнення заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Рішення суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю.Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 28.11.2024 року.