УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2024 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Ерідан Плюс» про визнання права власності та зняття арешту з майна,-
13.11.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Ерідан Плюс» про визнання права власності та зняття арешту з майна.
Позовна заява не відповідала вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 15.11.2024 року була залишена без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху заяви усунення недоліків згідно мотивувальної частини ухвали.
29.11.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла до суду заява про усунення недоліків до якої надано оновлену позовну заяву.
Натомість суд зазначає, що станом на 29.11.2024 року недоліки позовної заяви позивачем у повному обсязі не усунуто, оскільки жодного доказу місцезнаходження автомобіля щодо якого заявлено вимогу про зняття арешту на території юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя не зазначено і до матеріалів позову не долучено, а матеріали оновленої позовної заяви взагалі не містять відомостей щодо місцезнаходження транспортного засобу про зняття арешту з якого пред`явлено позов.
Відповідно до ч.6 ст.175 ЦПК у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову норм інших видів територіальної підсудності.
Відтак, враховуючи предмет позову, беручи до уваги те, що спірні правовідносини допускають застосування виключної підсудності, передбаченої ч. 2 ст. 30 ЦПК України, до спірних правовідносин підлягає застосування саме правила виключної підсудності, а тому є необхідним встановлення місцезнаходження цього майна у визначеному чинним законодавством порядку, з урахуванням наступних обставин.
У ч.2 ст. 30 ЦПК України чітко визначено положення розгляду справи саме за місцезнаходженням майна.
Місце реєстрації транспортного засобу та місце реєстрації власника транспортного засобу є поняттями не тотожними як поняттю місцезнаходження майна, так і його фактичному перебуванню. Тобто, місце реєстрації транспортного засобу може бути одне, місце реєстрації власника транспортного засобу друге, місцезнаходження транспортного засобу третє.
Це є актуальним також з огляду на те, що наразі с. Красноселівка Федорівської сільської територіальної громади Пологівського району (місце реєстрації ОСОБА_4 ) є тимчасово окупованою територією України.
Отже, позивачу необхідно в позовній заяві зазначити та підтвердити місцезнаходження транспортного засобу на території юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя для правильного визначення підсудності справи, оскільки порушення вимог виключної підсудності матиме наслідком безумовне скасування судового рішення.
До того, у порушення вимог частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін (позивача, представника позивача, відповідачів, третьої особи).
Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 127 ЦПК України, про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Законодавець не покладає на суд обов`язок продовжити строк на усунення недоліків у разі усунення недоліків позовної заяви частково. При цьому вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі усунення недоліків не в повному обсязі постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя та для забезпечення можливості реалізації конституційного права на захист своїх прав та інтересів у судовому порядку судом, встановленим законом, суд приходить до висновку про доцільність за власною ініціативою продовжити процесуальний строк встановлений в ухвалі суду від 15.11.2024 року для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом і не подання заяви про продовження процесуального строку у зв`язку з неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії, заява вважається неподаною і повертається позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.127, 175, 177,185,260 ЦПК України, суд,
Встановити позивачу та його представнику десятиденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: зазначення та підтвердження місцезнаходження транспортного засобу щодо визнання права власності та зняття арешту з якого заявлено позовні вимоги, а також зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін (позивача, представника позивача, відповідачів, третьої особи)..
Продовжений строк для усунення недоліків рахувати з дня отримання ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали суду від 15.11.2024 та цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.
Копію ухвали направити позивачу та його представнику для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова