ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5519/24 Справа № 243/1527/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Бортник В.А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2024 року, ухваленого суддею Хаустовою Т.А.,поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, повний текст судового рішення складено 27 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погорєлова Б.С. про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї бабки по лінії батька ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До складу спадщини увійшло все належне їй майно та майно, яке вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема, це грошові кошти, які складаються з нарахованої, але не виплаченої пенсії, яка належала особисто ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 року по 31.07.2022 рік включно, та ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2022 рік включно.

Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погорєлова Б.С., яким були заведені спадкові справи. Приватним нотаріусом були направлені відповідні запити до відповідача для отримання достовірної інформації щодо сум недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На запити відповідачем було повідомлено, що до складу спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 входить недоотримана нею пенсія в сумі 147 507,01 грн., а до спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 входить недоотримана ним пенсія в сумі 111 402,27 грн., з посиланням на застосування ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто надання інформації про суми недоотриманих спадкодавцями пенсій за останні три роки.

Пенсія ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 року по 05.02.2020 року та ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 року по 05.02.2020 року не нараховувалась та не виплачувалась, бо була призупинена на підставі ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

05 травня 2023 року нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на загальну суму недоотриманих пенсійних виплат в розмірі 258 909,28 грн., які складаються з недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 06.02.2020 року по 30.06.2022 року в сумі 111402,27 грн. та недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 06.02.2020 року по 31.07.2022 року в сумі 147507,01 грн.

На час звернення позивача до суду відповідачем не виплачені грошові кошти, належні позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В зв`язку з викладеним, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2022 року та недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 року по 31.07.2022 року, зобов`язати відповідача нарахувати та виплати їй недоотриману пенсію ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за вказані періоди, стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ПОГОРЄЛОВА Броніслава Сергійовича про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 квітня 2016 року по 05 лютого 2020 року, на одержання якої за життя мала право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на недоотриману пенсію за період з 01 січня 2016 року по 05 лютого 2020 року, на одержання якої за життя мав право ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , недоотриману пенсію за період з 01 квітня 2016 року по 05 лютого 2020 року, належну спадкодавцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та недоотриману пенсію за період з 01 січня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 , належну спадкодавцю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення та виплачується не більше ніж за три роки.

Вказує, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м.Бахмут, як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію по інвалідності і виплата пенсії йому була проведена по 31.12.2015 року. З 01.01.2016 року виплата пенсії припинена, ОСОБА_3 до органів ПФУ за поновленням виплати пенсії не звертався та пенсійна справа була знята з обліку у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 , остання перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м.Бахмут, як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію по втраті годувальника.Виплата пенсії проведена по 31.03.2016 та з 01.04.2016 виплата пенсії була припинена. ОСОБА_2 до органів ПФУ за відновленням пенсійних виплат не зверталася, пенсійна справа знята з обліку з 01.08.2022 у зв`язку зі смертю пенсіонера 04.07.2022.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 08.05.2023 та за результатами розгляду наданих нею документів було нараховано недоотриману пенсію ОСОБА_2 у розмірі 135 541,68 грн. за період з 07.05.2020 по 31.07.2022 та ОСОБА_3 у розмірі 101 469,79 за період з 07.05.2020 по 30.06.2022 з урахуванням вимог ч.1 ст.46 Закону №1058.

Представник відповідача вказує, що пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця не входить до складу спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Білоріченський Луганської області.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Білоріченський Луганської області.

05 травня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погорєловим Б.С. видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з грошових коштів в загальній сумі 258 909,28 грн. Зазначені грошові кошти належали особисто померлій ОСОБА_2 в розмірі 147 507,01 грн. та ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті сина фактично прийняла, але юридично не оформила свої спадкові права в розмірі 111 402,27 грн.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20 вересня 2023 року, приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Погорєлову Б.С. щодо сум недоотриманої пенсії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було надано листами Головного управління від 10 березня 2023 року з урахуванням вимог ч.2 ст.49 та ст.46 Закону №1058.

У відповідях було зазначено, що відповідно до ст.46 Закону №1058 сума недоотриманої пенсії буде зменшена в залежності від дати звернення особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом на спадщину.

08 травня 2023 року ОСОБА_1 надані до ГУ ПФУ в м. Києві заяви про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Суми недоотриманої пенсії спадкодавців розраховані з урахуванням ч.1 ст.46 Закону №1058 за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання заяв від 08 травня 2023 року про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини.

В повідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 квітня 2023 року зазначено, що надати довідки про розмір пенсії ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 по 05.02.2020 та ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 05.02.2020 немає можливості, оскільки пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавця.

Позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, зобов`язати відповідача нарахувати та виплати їй недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2022 року та недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 року по 31.07.2022 року.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2023 року по справі №243/6076/23, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів набутих у порядку спадкування за законом. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в загальному розмірі 258 909,28 грн.

Таким чином, судом було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії, яка увійшла до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 травня 2023 року, в загальному розмірі 258 909,28 грн., та складається з недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 06.02.2020 року по 30.06.2022 року в сумі 111 402,27 грн. та недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 06.02.2020 року по 31.07.2022 року в сумі 147 507,01 грн.

Відмовляючи позивачу у задоволенні її позовних вимог в частині визнання права власності, зобов`язання відповідача нарахувати та виплати їй недоотриману пенсію ОСОБА_3 за період з 06.02.2020 року по 30.06.2022 року та недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 06.02.2020 року по 31.07.2022 року, суд виходив з того, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2023 року по справі №243/6076/23, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, вже вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії, яка увійшла до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 травня 2023 року, в загальному розмірі 258 909,28 грн., та складається з недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період з 06.02.2020 року по 30.06.2022 року в сумі 111 402,27 грн. та недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 06.02.2020 року по 31.07.2022 року в сумі 147 507,01 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію за період з 01 квітня 2016 року по 05 лютого 2020 року, на одержання якої за життя мала право ОСОБА_2 , та на недоотриману пенсію за період з 01 січня 2016 року по 05 лютого 2020 року, на одержання якої за життя мав право ОСОБА_3 та зобов`язуючи відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зазначені вище періоди часу, суд першої інстанції виходив з того, що обидва спадкодавці мали право на нарахування та виплату пенсійних виплат не залежно від звернення до ПФУ на підконтрольній Україні території, а тому спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до положеньстатті 1227 ЦК Українимає право на отримання пенсійних виплат в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони Відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до норм ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

У відповідності до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно норм ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до норм ст.1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст.1227 ЦК України.

Згідно зі ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Зміст ч.3 ст.52 Закону України №1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Окрім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що обидва спадкодавці ОСОБА_3 у період часу з 01 січня 2016 по 05 лютого 2020, а ОСОБА_2 у період часу з 01.04.2016 по 05.02.2020 пенсійні виплати не отримували, через їх не нарахування Пенсійним фондом, проте мали право на отримання пенсії в зазначений період, дійшов правильного висновку про те, що позивач як спадкоємець має право на всю суму недоотриманої пенсіонерами пенсії, яка входить до складу спадщини.

Відповідач, на підтвердження правомірності своїх дій посилається на положення ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно пп.2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається Свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера.

При оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, Свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повністю узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім того, зміст ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч.2 та 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування положень ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу пенсійні виплати ОСОБА_3 у період часу з 01 січня 2016 по 05 лютого 2020 року та ОСОБА_2 у період часу з 01.04.2016 по 05.02.2020 на які вони мали право за життя, але не отримували через не нарахування цих пенсійних виплат Пенсійним фондом, тому позивач як спадкоємець має право на всю суму недоотриманої пенсіонерами пенсії, оскільки суми недоотриманої за життя пенсіонерами пенсії входить до складу спадщини.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про повне задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: