Провадження № 2/679/521/2024
Справа № 679/1240/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Хвещук К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Оліферук Ж.А. ,

представника третьої особи Василевської Г.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Оліферук Жанна Антонівна, звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дітей.

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 проживає разом із своїм онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та чоловіком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Мати онука позивача ОСОБА_7 була позбавлена батьківських прав рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.04.2020, а його батько (відповідач у справі) проживає разом з іншою сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , де також зареєстрований ОСОБА_5 .

Позивач разом із чоловіком доглядають та виховують ОСОБА_5 , а також його сестру по лінії матері ОСОБА_8 , 2012 р.н., забезпечуючи їх усім необхідним, у той час як ОСОБА_4 з 2018 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не спілкується із сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Коштів на утримання, виховання та навчання сина відповідач не надає, лише іноді даруючи гроші йому на день народження. ОСОБА_4 не піклується про життя та здоров`я сина, не займається його виховання, не забезпечує необхідного рівня харчування та медичного догляд, не надає для нього доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться його навчанням, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини.

Питання не належного виконання відповідачем батьківських обов`язком було предметом розгляду служби у справах дітей, проте належних змін у поведінці ОСОБА_4 щодо сина не відбулося, тому органом опіки та піклування Нетішинської міської ради було надано висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав.

Таким чином, позивач просила суд: 1) позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 ; 2) стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на цю дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

09.08.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 45).

01.10.2024 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, а також задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с. 82).

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, остання надали пояснення, зміст яких збігається з обставинами, викладеними у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань (та зокрема відзиву на позов) на адресу суду не надав, у зв`язку з чим судом було постановлена ухвала на місці без виходу до нарадчої кімнати про заочний розгляд справи (проти чого не заперечувала сторона позивача).

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала позовну заяву, пояснивши, що ОСОБА_4 з 2018 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , який проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 , яка самостійно виховує і утримує онука. Відповідачу надавався строк у вигляді трьох місяців для того, щоб налагодити стосунки із сином, проте він свою поведінку не змінив, а під час розгляду питання про позбавлення його батьківських прав взагалі не з`явився на засідання комісії, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце її проведення.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він разом із своєю дружиною ОСОБА_1 виховують та матеріально забезпечують онука ОСОБА_5 , який проживає разом із ними у м. Нетішин. У свою чергу відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, хоча будь-яких перешкод вони з дружиною для їх спілкування на створюють. Навпаки, ОСОБА_1 дає гроші онуку ОСОБА_5 на проїзд в гості до батька у м. Славута, де проживає ОСОБА_4 , проте такі поїздки відбуваються зрідка та виключно за ініціативою самої дитини. Сам ОСОБА_4 до сина не приїжджає, востаннє він відвідував ОСОБА_5 у м. Нетішин приблизно п`ять років тому, і практично жодної матеріальної допомоги протягом цього періоду дитині не надавав. Спілкується відповідач із сином приблизно раз на місяць телефоном, причому таке спілкування відбувається саме з ініціативи онука.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона більше чотирьох років знає ОСОБА_1 , з якою вони разом працюють та підтримують дружні стосунки. ОСОБА_9 відомо, що ОСОБА_1 із чоловіком виховують онука ОСОБА_10 , при цьому батько дитини участі у його житті практично не бере. Зрідка онук позивача їздить до батька у гості, гроші на такі поїздки дає ОСОБА_1 . Свідок не спостерігала, щоб позивач створювала будь-які перешкоди у спілкуванні між відповідачем та його сином, навпаки, ОСОБА_1 намагалася налагодити контакт між ними. Коли онук позивача приходить до них на роботу, про батька він не згадує.

Заслухавши позивача, представників позивача та третьої особи, а також свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.04.2020 було задоволено позов органу опіки та піклування Нетішинської міської ради та позбавлено ОСОБА_7 батьківських справ стосовно її малолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач ОСОБА_4 (а.с. 5, 7-8).

10.11.2023 та 08.12.2023 Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради виносилися письмові попередження стосовно ОСОБА_4 щодо відповідальності за неналежне виконання ним батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_5 та надавалися терміни у один місяць та три місяці відповідно для виправлення ситуації (а.с. 22, 23).

Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» № 506 від 19.03.2024, згідно з інформацією, що відображена в електронній системі «Medics», неповнолітній ОСОБА_5 задекларований із лікарем-педіатром ОСОБА_11 . Неповнолітній приходить на прийом до лікаря у супроводі бабусі. Усі рекомендації лікуючого лікаря виконуються вчасно та у повній мірі. У той же час батько неповнолітнього ОСОБА_4 станом здоров`я дитини не цікавиться, на прийом до лікаря-педіатра із сином не з`являється, у телефонному режимі з лікарем також не спілкується (а.с. 24).

У своїх письмових поясненнях на ім`я начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 14.03.2024 ОСОБА_9 зазначає, що є колегою ОСОБА_12 і підтверджує, що ОСОБА_13 не займається вихованням та утриманням свого сина ОСОБА_14 протягом тривалого терміну (а.с. 13).

У своїх письмових поясненнях на ім`я начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 14.03.2024 ОСОБА_15 вказує, що вона є невісткою ОСОБА_16 . Протягом двох років ОСОБА_15 проживає разом із нею та ОСОБА_17 . Протягом цього періоду ОСОБА_13 зрідка спілкується із сином, здоров`ям дитини не цікавиться, вихованням не займається (а.с. 14).

У своїх письмових поясненнях на ім`я начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 14.03.2024 ОСОБА_6 вказує, що він є чоловіком ОСОБА_12 та підтверджує, що ОСОБА_18 протягом останніх шести років проживає разом із ними у м. Нетішин. Протягом цього періоду батько дитини ОСОБА_13 не займається вихованням та належним утриманням дитини, не цікавиться її здоров`ям та навчанням (а.с. 15).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 19.03.2024, складеного Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із бабою ОСОБА_1 , її чоловіком ОСОБА_1 та підопічною (онукою) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Житло розміщене на шостому поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат. Панельний будинок має централізовані опалення, водопостачання та водовідведення. Умови проживання задовільні, у помешканні чисто та охайно, наявні необхідні меблі і побутова техніка. Онуки займають окрему кімнату, облаштовану місцями для сну, відпочинку та навчання, в них наявні сезонні одяг та взуття. Стосунки у сім`ї задовільні та доброзичливі (а.с. 20).

Відповідно до характеристики учня 8-Г класу Нетішинської гімназії «Ерудит» ОСОБА_5 , підписаної 22.03.2024 директором школи та класним керівником, ОСОБА_18 навчається у закладі з 2019 року. За час навчання виявив достатній та середній рівень знань. Навчальний матеріал засвоює швидко, але виявляє інтерес лише до окремих предметів. Є творчою особистістю, має здібності до малювання, бере участь у загальношкільних справах та є учасником шкільного проєкту «Сокіл-джура». Має позитивне ставлення до трудової діяльності, завжди відповідально ставиться до виконання господарських завдань. Бере активну участь у житті класу. Уроків без поважних причин не пропускає, до шкоди завжди приходить вчасно, проте на уроках не завжди стриманий та уважний. Хлопчика виховує бабуся ОСОБА_1 , яка відповідально ставиться до виховання та навчання онука. Вдома створено необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. ОСОБА_1 підтримує постійний зв`язок зі школою і класним керівником, систематично відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Батько дитини ОСОБА_4 протягом останніх двох років не виявляв цікавості до навчання та поведінки сина, особисто ніколи не відвідував школу, спілкування з ним здійснювалося виключно з ініціативи класного керівника через вайбер-повідомлення або телефоном (а.с. 16).

29.03.2024 представником Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради була проведена бесіда (телефоном) із ОСОБА_4 , під час якої останнього було повідомлено про розгляд справи щодо надання висновку про позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_5 . Пояснити, чому він не змінив ставлення до сина, хоча йому надавався строк для цього, ОСОБА_4 не зміг. Також він пояснив, що не надавав обіцяну щомісячну матеріальну допомогу в розмірі 5000 грн, оскільки має проблеми із працевлаштуванням. Чіткої відповіді щодо свого ставлення до позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 не надав (а.с. 21).

05.04.2024 Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради було направлено лист на адресу начальника Відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області з проханням притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання ним батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5 (а.с. 19).

У своєму листі від 02.05.2024 на адресу Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради начальник Відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зазначає, що стосовно ОСОБА_5 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, який було направлено на розгляд Славутського міськрайонного суду Хмельницької області (а.с. 17).

ОСОБА_4 декілька разів притягався до адміністративної відповідальності Славутським міськрайонним судом Хмельницької області: 1) 01.07.2015 - за ч. 7 ст. 121 КУпАП; 2) 01.07.2015 - за ч. 2 ст. 130 КУпАП; 3) 02.08.2016 - за ч. 1 ст. 1732 КУпАП; 4) 04.10.2016 - за ч. 1 ст. 44 КУпАП (а.с. 28, 29, 30, 31).

У той же час суд не може взяти до уваги надану стороною позивача постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.06.2024 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 32, 33-34), оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про набрання такою постановою законної сили.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Нетішинської міської ради - Виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 12/11-02-03/24 від 14.05.2024, наданого за заявою ОСОБА_1 , орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_5 у зв`язку зі свідомим нехтуванням відповідачем своїми батьківськими обов`язками. У висновку вказано, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 , яка самостійно виховує та утримує онука. Матір дитини ОСОБА_7 була позбавлена батьківських за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.04.2020. Батько дитини ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2018 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не надає коштів на утримання дитини та її лікування, не піклується про життя та здоров`я неповнолітнього сина, не займається його вихованням, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає для неї доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу (а.с. 10-11, 12).

Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2011 батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_5 , забезпеченню його всебічного розвитку. Про це свідчать зокрема ті обставини, що відповідач протягом тривалого часу не проживає із сином та не відвідує останнього, не цікавиться його розвитком, успіхами у навчанні та станом здоров`я, а також не надає йому належної матеріальної допомоги, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами та показаннями допитаними у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , не дбає про стан його здоров`я та не цікавиться його життям, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та позбавити відповідача батьківських прав стосовно цієї дитини.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (на чому наголошується у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18).

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на дітей суд зазначає наступне.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає разом із неповнолітнім ОСОБА_5 , який перебуває на її утриманні.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

За змістом положень ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (також ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від цього обов`язку, при цьому судом було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом із позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, у той час як їх батько ОСОБА_4 не надає дитині належної матеріальної допомоги та ухиляється від її утримання, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання цієї дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (30.07.2024) і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю.

Крім того, з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору (за позовну вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав) у розмірі 1211,20 грн підтверджується платіжною інструкцією від 18.06.2024 (а.с. 39). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених нею судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі.

Суд також бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивача при зверненні з позовом до суду було звільнено від його сплати за позовну вимогу майнового характеру про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4211,20 грн (чотирьох тисяч двохсот одинадцяти гривень двадцяти копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (однієї тисячі двохсот одинадцяти гривень двадцяти копійок).

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Нетішинському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Повне рішення суду складене 28.10.2024.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Нетішинського міського суду Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: адвокат Оліферук Жанна Антонівна (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса місця роботи: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Третя особа: Виконавчий комітет Нетішинської міської ради (ідентифікаційний код 05399231; місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1).

Представник третьої особи: Василевська Ганна Геннадіївна (адреса місця роботи: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1).

Суддя І.Г. Безкровний