УХВАЛА

підготовчого судового

Справа № 936/897/24

Провадження № 2/936/208/2024

25.10.2024 року смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - cудді Павлюка С.С.

при секретарі - Щербей А.Є.

з участю

відповідача ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт.Воловець справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення з незаконно займаного житлового будинку, -

встановив:

представник відповідача ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про відвід головуючому, оскільки на його думку судом в одній справі виненесено два суперечливих судових рішень з одного питання, зокрема 14.08.2024 року винесено ухвалу про залишення позову без руху, а 12.09.2024 року ухвалу про відкриття провадження. Крім того, 15.09.2022 тим самим складом суду ухвалювалось рішення між позивачкою та чоловіком відповідачки, а тому у представника відповідача виникли сумніви в неупередженості судді.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлений відвід та просить такий задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовчому засіданні вказала, що довіряє суду.

Заслухавши думку відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 1 статті 36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так в підготовчому судовому засіданні, представник відповідача заявив відвід головуючому з підстав упередженості судді до відповідача.

Заявлений відвід зводиться до незгоди із процесуальними діями головуючого судді Павлюка С.С. у справі, а обставини, які б слугували підставами для відводу судді згідно ст. 36 ЦПК України відсутні.

Зокрема представник відповідача покликається на те, що після залишення даного позову без руху, суд відкрив провадження по справі. Крім того, представник відповідача вважає, що головуючий суддя Павлюк С.С. повинен бути відведений від розгляду даної справи, оскільки останній ухвалював рішення між позивачем ОСОБА_3 та чоловіком відповідача ОСОБА_1 , так як вже сформував правову позицію щодо правовідносин між даними сторонами у справі.

Так, щодо додержання позивачем вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, слід зазначити, що вказане питання перевірялось судом при відкритті провадження у справі, при цьому, редакція позову не містить суттєвих невідповідностей вимогам закону.

Аналізуючи зазначені вище норми права, суд дійшов висновку, що вирішення питання щодо залишення позовної заяви без руху та відкриття провадження входить до виключної компетенції суду.

Дотримання стороною позивача вимог ст. 175 і 177 ЦПК України було предметом перевірки судом при відкритті провадження.

Також суд зазначає, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі та клопотання про залишення позову без руху, суд враховував та враховує висновки, вказані у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року справа №177/1163/16-ц, зокрема, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

ЄСПЛ також підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Відтак, згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу головуючого судді Павлюка С.С., визначених ст. 36 ЦПК України, а мотиви наведені представником відповідача не можуть бути підставою для відводу, клопотання зводиться до незгоди із процесуальними діями головуючого під час розгляду даної справи, а також іншого провадження, яке було вирішене по суті, а відтак у задоволенні клопотання про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Павлюк С.С. у справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення з незаконно займаного житлового будинку - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25.10.2024

Суддя: Павлюк С.С.