БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/222/24
Справа № 356/399/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н А

25.07.24 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину майна

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 25.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Позивач подав до суду заяву, в якій підтвердив, що отримав копію вказаної вище ухвали суду від 25.06.2024 про залишення позовної заяви без руху 03.07.2024. На виконання вимог ухвали суду позивач долучив два примірники позовної заяви з зазначеним вірним прізвищем відповідача « ОСОБА_3 », відомостями щодо електронних кабінетів учасників справи та ціною позову. Окрім того, на підтвердження вартості спірного майна додав довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05.07.2024 за № 201-08039916.

Проаналізувавши матеріали поданої заяви, суд прийшов до висновків про неусунення всіх зазначених в ухвалі Березанського міського суду Київської області від 25.06.2024 недоліків.

Так, як було зазначено в ухвалі суду, ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна на момент пред`явлення позову та встановлюється відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Пунктом 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003, розмежовано поняття ринкової та оціночної вартості майна та встановлено, що ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу; оціночна вартість - це вартість, яка визначається за встановленими алгоритмом та складом вихідних даних.

Порядок ведення єдиної бази даних звітів про оцінку затверджено Наказом Фонду державного майна України № 658 від 17.05.2018 (далі Порядок).

У відповідності до положень п.п. 1,2 розділу І Порядку встановлено, що цей Порядок визначає механізм ведення Фондом державного майна України Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Для цілей цього Порядку об`єктом оцінки є нерухоме майно, що належить платнику податку - фізичній особі, та вартість яких підлягає визначенню відповідно до Податкового кодексу України (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ вказаного Порядку електронне визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості, розраховане Модулем Єдиної бази, здійснюється на запити фізичних або юридичних осіб у випадках, визначених Податковим кодексом України.

За змістом п.п. 2, 4-5 розділу ІІІ Порядку, на підставі внесених особою до сервісу електронного визначення оціночної вартості даних про об`єкт нерухомості Модуль Єдиної бази розраховує оціночну вартість такого об`єкта. За результатом визначення оціночної вартості об`єкта нерухомості Модулем формується довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості відповідно до додатка 2 цього Порядку, з автоматичним присвоєнням кожній довідці унікального реєстраційного номера.

З викладеного вище випливає, що довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформована модулем Єдиної бази автоматично на підставі мінімальних стандартизованих даних про об`єкт нерухомого майна, що включає в себе відомості про загальні категорії, зокрема, тип об`єкта, адресу місця розташування, площу, рік побудови, та не враховує конкретні особливості об`єкта, технічний стан, якість внутрішнього оздоблення та інші фактори, що впливають на його дійсну вартість, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

Окрім того, як прямо зазначено у вказаному Порядку, оціночна вартість майна застосовується лише для цілей оподаткування доходів майна фізичних осіб від продажу власного майна чи отриманого за іншими правочинами, а також прийняття майна у спадок та застосовується у випадках, визначених Податковим кодексом України.

За таких обставин, суд надана довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 05.07.2024 не є належним документом, що підтверджує дійсну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову та, відповідно, дійсної ціни позову, тому відхиляється судом з наведених вище підстав.

Інших належних доказів, які б підтверджували ціну позову у встановленому законом порядку, позивачем не надано.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України, у випадку, якщо позовну заяву ухвалою суду було залишено без руху, та позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Враховуючи вказане, що недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі Березанського міського суду Київської області від 25.06.2024 у повному обсязі усунуті не були, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-14, 175, 177, 185, 187, 272 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину майна - визнати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Капшученко