"25" жовтня 2024 р. Справа № 363/5417/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 жовтня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Рукас О.В.

25.10.2024 року судом отримано довідку відділу реєстрації місця проживання управління ЦНАП виконкому Таращанської міської ради № 2179 від 24.10.2024 року, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Розглянувши матеріали позовної заяви та додатків до неї, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, недотримання вимог щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

З позовної заяви вбачається, що як підстава для отримання аліментів на утримання ОСОБА_3 вказується на приписи сімейного законодавства, викладені у ст. 75 та ст. 88 СК України.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право на утримання аліментів на підставі ст. 84 СК України, обумовлюється наявністю сукупності юридичних фактів: проживання дитини з матір`ю та наявність у батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу.

У позовній заяві зазначається, що ОСОБА_2 є працездатним, офіційно працевлаштований, інших осіб на утриманні не має. Однак при цьому, жодних документів на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи не додано. Так само, разом з позовною заявою відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України не подано жодних клопотань про витребування документів чи інформації, зокрема, що стосується отримання ОСОБА_2 доходів.

Таким чином, до матеріалів позовної заяви не долучено жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу, що є однією з ключових умов отримання аліментів на утримання відповідно до ст. 84 СК України. Клопотань про витребування таких документів позивачем також не подано.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відтак, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки, надавши підтвердження можливості відповідача надавати матеріальну допомогу або подавши клопотання про витребування такої інформації з підтвердженням неможливості отримати її самостійно. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 190 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас