Провадження № 2/752/2453/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2023 року позивачка ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Самарцев Я.Ю. звернулася до суду з позовом до територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський В.С. про визначення додаткового строку протягом одного місяця для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що померла ОСОБА_2 є її матір`ю. Після смерті відкрилась спадщина на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/3 частина квартири належить позивачці відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який був чоловіком померлої ОСОБА_2 .

За життя Колесник не розпорядилася своїм майном та заповіт не залишила. 31.10.2023 року позивачка отримала відмову приватного нотаріуса КМНО Войтовського В.С. у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Позивачка вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки у на момент смерті матері та впродовж тривалого строку тяжко хворіла, пережила сильний стрес та душевні переживання та перебуваючи у такому стані була обмежена в здатності і не могла керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення.

Також впровадження в країні карантинних обмежень та воєнного стану додатково вплинуло на пропуск позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін (а.с. 29).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своїм правом надіслати до суду відзив не скористався.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.02.2018 року, виданим Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №66 (а.с. 17).

До складу спадщини входить 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить померлій ОСОБА_2 на підставі договору свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1997 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.03.2006 року, посвідченого державним нотаріусом 17 Київської державної нотаріальної контори Буцан І.П., за реєстровим №6-466 (а.с. 14, 20).

Решта 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 за зазначеною адресою належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2016 року, посвідченого державним нотаріусом 16 Київської державної нотаріальної контори Браславською О.Г., за реєстровим №5-1060 (а.с. 15).

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ») є рідною дочкою померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим РАЦС від 04.04.1963 року, актовий запис 993 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.05.1982 року, актовий запис №1528 (а.с. 10,11).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч. 1ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. 31.10.2023 року повідомлено заявницю про неможливість відкриття спадкової справи за її заявою у зв`язку з відсутністю у неї відповідних посвідчуючи документів, що підтверджують факт прийняття нею спадщини у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України (тобто документів, що підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем) та роз`яснено про право на звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд приймає до уваги, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: тяжка довготривала хвороба позивачки, короновірусні обмеження, введення на території України воєнного стану.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вона втратять право на успадкування квартири, яка залишилися після смерті спадкодавця. І втрата спадкового майна буде для неї надмірним тягарем нерозмірним з її діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичною особою.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі "Маркс проти Бельгії" від 13.06.79 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 року у справі N 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини поважності причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті її матері ОСОБА_2 .

Так, обставини через які позивачка дійсно протягом встановленого строку після смерті її матері не подавала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і на які вона посилається у позові та не заперечуються відповідачем, а саме: тривалу хворобу, карантинні обмеження та збройну агресію і військові дії російської федерації на території України суд визнає поважними причинами через які позивачка пропустила строк, необхідний для подання заяв про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за можливе позов про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити, визначивши позивачу додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з дня набрання цим рішенням законної сили.

Однак суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1220, 1222, 1270,1272 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 у строк один місяць з моменту набранням рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк