П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Київ

Справа №752/25170/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/10889/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Кашперської Т.Ц., Мережко М.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Кордюкової Ж.І. 29 лютого 2024 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2023 позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з моменту звернення до суду і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, під час якого народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 навчається на 1 курсі Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на контрактній основі на денній формі навчання, не має змоги працювати та самостійно себе забезпечувати.

Відповідач є працездатним, має стабільний дохід, може надавати матеріальну допомогу своїй доньці, а тому позивач звернулась із вищевказаним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 листопада 2023 року і до припинення навчання ОСОБА_3 , але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішення суду мотивовано тим, що донька відповідача навчається на денній формі навчання, що позбавляє її можливості працювати, вона потребує матеріальної допомоги у зв'язку з необхідністю придбання підручників, витрат на проїзд до місця навчального закладу і т.д.

Не погодився із зазначеним рішенням суду відповідач, ним подана апеляційна скарга в якій він вказує на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим з огляду на неврахування судом першої інстанції його доводів.

Вказує, що з метою з'ясування, чи дійсно ОСОБА_3 навчається в НМУ імені О.О. Богомольця, адвокатом було направлено відповідний запит.

Згідно відповіді від 02 лютого 2024 року було відмовлено в наданні запитуваної інформації з посиланням на її конфіденційність, а тому відповідачем в суді апеляційної інстанції було подано клопотання, в якому останній просить витребувати з НМУ імені О.О . Богомольця довідку про те, що ОСОБА_3 на дату видачі такої довідки є студенткою очної(денної) форми навчання.

Вказує, що донька відповідача - ОСОБА_3 разом з позивачем постійно мешкає у Німеччині, а тому не може навчатись на денній формі навчання, оскільки така форма передбачає щоденне відвідування занять у закладі освіти.

Крім того, вказує, що відповідач звернувся до Служби у справах дітей та сім'ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації з метою проведення інспекційного відвідування ОСОБА_2 на предмет цільового використання аліментів на утримання повнолітньої доньки, проте станом на дату подачі апеляційної скарги ще не була отримана відповідь щодо результатів інспекційного відвідування.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким передбачити стягнення аліментів на особистий рахунок ОСОБА_3 у відділенні Державного ощадного банку України.

На стадії підготовки справи до розгляду ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2024 року витребувано у Національного медичного університету імені О.О. Богомольця дані про те, чи була ОСОБА_3 станом на 29 листопада 2023 року і станом на час постановлення цієї ухвали студенткою очної(денної) форми навчання в зазначеному закладі та отримано відповідь на запит.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.17/.

05 вересня 2022 року ОСОБА_2 уклала договір з Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця про надання платної освітньої послуги щодо ОСОБА_3 /а.с.13-14/.

З 01 вересня 2023 року ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денної форми навчання НМУ ім. О.О. Богомольця, початок навчання 01 вересня 2023 року, дата закінчення навчання 30 червня 2023 року /а.с.15/.

Згідно квитанції до платіжної інструкції № вересня 2023 року ОСОБА_2 було здійснено оплату за послуги навчання ОСОБА_3 згідно договору №1270398.

Згідно листа НМУ ім. О.О. Богомольця від 31 травня 2024 року, студентка ОСОБА_3 станом на 30 травня 2024 року навчається в академічній групі №13105 медичного факультету №1. Згідно наказу НМУ ім. О.О. Богомольця №20 від 05 січня 2024 року і розпорядження №10 від 15 січня 2024 року навчається дистанційно.

В силу ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 179, 199, 200, 201 СК України).

Стаття 179 СК України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з положеннями ст. 200 ЦК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 186 СК України передбачено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідач вказує в апеляційній скарзі, що донька ОСОБА_3 разом з матір'ю проживає в Федеративній Республіці Німеччина, а тому не може навчатись на денній формі навчання, у зв'язку з чим просив суд витребувати дані у навчального закладу.

Разом з тим, згідно відповіді НМУ імені О.О. Богомольцявід 02 лютого 2024 року ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання, з 01 січня 2024 року навчається дистанційно, а тому доводи відповідача з цього приводу слід визнати необгрунтованими.

Крім того, суд вважає, що вимога відповідача про зарахування коштів, які він буде сплачувати як аліменти безпосередньо на банківську карту дитини не підлягає задоволенню, виходячи з того, що ним не було надано достатніх та належних доказів на підтвердження нецільового використання позивачем аліментів та даних про відкриття рахунку на ім'я ОСОБА_3 . Долучені до позовної заяви та апеляційної скарги фотокопії смс-листування ОСОБА_3 та відповідача про необхідність купівлі доньці окулярів не свідчать про систематичне, на постійній основі нецільове використання позивачем аліментів на дитину.

Крім того, суд звертає увагу що позивач здійснює оплату за навчання доньки, яка становить 50740, 00 грн, дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні, відповідачем не було надано доказів на підтвердження обставин його участі в утриманні дитини, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив всі обставини справ, дав їм належну правову оцінку, рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Т.Ц. Кашперська

М.В. Мережко