КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 755/478/15 Апеляційне провадження № 22-з/824/1713/2024Головуючий у суді першої інстанції - Сирбул О.Ф. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар Ламбуцька Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Цесельською Інною Валентинівною, про ухвалення додаткової постанови по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне майно,
У грудні 2024 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , згідно з яким, з урахуванням наступних уточнень, просило:
- звернути стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 51,8 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;
- стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.07.2015 позов задоволено.
Ухвалою суду від 19.10.2022 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення було задоволено, заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08.07.2015 скасовано.
Ухвалою суду від 16.02.2023 провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_5 закрито.
Ухвалою суду від 19.09.2023 замінено сторону позивача його правонаступником - з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Діджи Фінанс».
Ухвалою суду від 23.10.2023 закрито провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 .
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 у задоволенні позову відмовлено (т. 3, а.с. 61-66).

Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 - без змін.

05.11.2024 засобами поштового зв'язку представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 було надіслано до суду заяву, в якій вона просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, які ОСОБА_1 сплатила у зв`язку з розглядом справи № 755/478/15 у суді апеляційної інстанції, у сумі 11600 грн. 00 коп.

27.11.2024 до суду надійшли заперечення ТОВ «Діджи Фінанс» на заяву представника відповідача, в яких товариство просило відмовити відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у повному обсязі або суттєво зменшити її розмір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, та зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін у судове засідання, суд визнав за можливе розглянути заяву без виклику учасників справи у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 у задоволенні позову відмовлено (т. 3, а.с. 61-66).

Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2023 - без змін.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у відзиві на апеляційну скаргу було зазначено суму судових витрат, яку відповідач орієнтовно має понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

05.11.2024, тобто у строк встановлений ст. 141 ЦПК України, засобами поштового зв'язку представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 було надіслано до суду заяву, в якій вона просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, які ОСОБА_1 сплатила у зв`язку з розглядом справи № 755/478/15 у суді апеляційної інстанції, у сумі 11600 грн. 00 коп.

При цьому, на підтвердження понесення витрат у вищенаведеному розмірі представником відповідача було надано до суду наступні докази:

- Договір про надання правничої допомоги від 21.12.2021 за № 272, укладений між АО «Кравець і партнери» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого АО зобов'язалося, в порядку та на умовах, визначених цих Договором, надати замовнику правову допомогу за його запитом, а замовник зобов'язався оплатити надані послуги. Відповідно до розділу 4 вказаного Договору вартість послуг за надання правничої допомоги визначається в Додатку №1 до даного Договору, який є конфіденційним та може бути розголошений виключно за письмовою згодою сторін. Сторони домовилися, що замовником буде внесено аванс у розмірі, що встановлений Додатком № 1. Оплата за цим Договором здійснюється протягом 5 (п`ять) банківських днів з моменту надання рахунку, виданого АО. Сторони домовилися, що АО надає замовнику будь-які послуги за цим Договором лише після оплати відповідного рахунку, виставленого за такі послуги. На підтвердження факту надання АО замовнику послуг відповідно до умов цього Договору складається Акт про надані послуги;

- Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 272 від 21.12.2021, в якому сторони погодили, що авансовий платіж становить 10000 грн. 00 коп., а також вартість інших послуг, зазначених в переліку;

- Рахунок на оплату № 719 від 05.07.2024;

- Рахунок на оплату № 720 від 05.07.2024;

- Рахунок на оплату № 906 від 03.09.2024;

- Квитанцію № ЗАММ-А263-6НВ4-РНМ2 від 05.07.2024 на суму 3300 грн.;

- Квитанцію № СК02-68ВА-Н1ЕК-0С96 від 19.07.2024 на суму 4000 грн.;

- Платіжну інструкцію № ХНРМ-МСАТ-2Х20-7В11 від 06.09.2024 на суму 4300 грн.;

- Акт надання послуг № 547 від 05.07.2024;

- Акт надання послуг № 563 від 19.07.2024;

- Акт надання послу № 802 від 06.092024.

Так, згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 28.12.2020 по справі №640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого часу адвокатом часу.

Разом з тим, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07.07.2021 в справі № 910/12876/19.

При цьому, як вказав Верховний Суд у свооїй постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 в справі № 922/2685/19.

Таким чином, дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, а також з урахуванням клопотання позивача про зменшення судових витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5 000 грн. 00 коп.

Посилання позивача на те, що стороною відповідача не надано детального опису послуг, наданих адвокатом, колегія суддів відхиляє, адже, опис наданих послуг адвокатом зазначений в актах наданих послуг, наявних у матеріалах справи.

При цьому, слід зауважити, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова