_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сопової А.Є.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ :

26 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка є інвалідом з дитинства 1 групи за зором (безстроково) на утриманні її батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інваліда з дитинства 1 групи за зором (безстроково). ОСОБА_2 потребує стороннього догляду. Працювати та забезпечувати себе самостійно вона фізично не має можливості. Батько, ОСОБА_1 з дня її народження і до сьогодні матеріально забезпечує проживання, лікування, навчання доньки ОСОБА_2 . Заявник

13.07.2006 року заявник розірвав стосунки із матір`ю своєї доньки - ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклала новий шлюб. Від цього шлюбу у неї є двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Фінансова можливість утримувати повнолітню доньку ОСОБА_6 у матері відсутня.

Заявник є фізичною особою-підприємцем та має можливість забезпечувати потреби доньки - інваліда 1 групи, у повному обсязі. Факт утримання заявником доньки ОСОБА_2 встановлюється з метою підтвердження наявності у заявника права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на час дії в Україні воєнного стану.

У зв`язку з наведеним, у заявника виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою.

Ухвалою судді від 24.06.2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду, 26.05.2024 року через систему «Електронний суд» представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_7 надала заяву про усунення недоліків та квитанцію на підтвердження сплати судового збору. Таким чином, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 24.06.2024 року, представником заявника усунуті.

Ухвалою судді від 01.07.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні, призначеному на 25.07.2024 року, ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_8 підтвердив обставини, викладені в заяві та вважав, що вона підлягає задоволенню.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , її батьками записані - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.31).

Згідно Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_9 , який був зареєстрований 09.10.2009 року Першим Приморським ВРАЦС ОМУЮ, та змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с. 36).

Від цього шлюбу народилися діти; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24.12.2009 року (а.с. 33) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 31.05.2011 року (а.с. 30).

Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК, серії 10 ААА, №929263 від 28.11.2011 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю першої групи, підгрупи «Б» з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково (а.с. 24-25).

Згідно Посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 17.12.2019 року, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи, підгрупи «Б» по зору з дитинства. (а.с. 41).

Згідно податкової декларації ОСОБА_1 є фізичною особою-підпиємцем та має можливість матеріально забезпечувати доньку (а.с.45-49).

Матеріали справи містять платіжні інструкції, що підтверджують оплату заявником навчання іноземним мовам ОСОБА_2 (а.с. 42-44) та переказ особистих коштів заявником ОСОБА_2 (а.с. 50-56).

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 , відповідно до якої вона повідомляє, що немає можливості утримувати повнолітню доньку - ОСОБА_2 , оскільки виховує двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також зазначає, що ОСОБА_2 завжди перебувала на матеріальному утриманні свого батька - ОСОБА_1 . Кошти на утримання доньки ОСОБА_6 надходили від її батька на рахунок матері - ОСОБА_3 . В подальшому вони витрачалися на лікування та забезпечення потреб доньки ОСОБА_6 (а.с. 68).

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України від 10.05.2024 року, ОСОБА_3 отримувала дохід: за 2011 рік - 23114 гривень, за 2012 рік - 26354 гривень, за 2013 рік - 27670 гривень, за 2014 рік - 22375,72 гривень, за 2015 рік - 15256 гривень, за 2016 рік - 17262 гривень, за 2017 рік - 38400 гривень, за 2018 рік - 44676 гривень, за 2019 рік - 50076 гривень, за 2020 рік - 57784 гривень, за 2021 рік - 72500 гривень, за 2022 рік - 19500 гривень, за 2023 рік - 26800 гривень, а з травня 2023 року - будь-які доходи відсутні (а.с. 12-13).

Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України від 11.05.2024 року, ОСОБА_2 отримувала дохід: за 2015 рік - 6423,08 гривень, за 2016 рік - 0 гривень, за 2017 рік - 5973,85 гривень, за 2018 рік - 11352,23 гривень, за 2019 рік - 10817 гривень, за 2020 рік - 1499,10 гривень (а.с.73).

Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що отримані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 доходи є недостатніми для належного забезпечення, харчування та лікування сім`ї з двома неповнолітніми дітьми та особи з інвалідністю.

У судовому засіданні заявником було надано також платіжні інструкції від 17.06.2024 року (сума - 3015 гривень), від 19.06.2024 року (сума - 4773,87 гривень), від 01.07.2024 року (сума - 4020 гривень та 2010,05 гривень), від 15.07.2024 року (сума - 7658,29 гривень), що підтверджують перерахування ним коштів на рахунок ОСОБА_2 .

Отже, матеріалами справи достовірно встановлено факт перебування на утриманні у заявника його доньки - ОСОБА_2 , що також було підтверджено її представником у судовому засіданні.

У розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IV від 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту утримання повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I групи не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I групи.

При цьому суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою з інвалідністю з дитинства 1 групи за зором (безстроково) на утриманні її батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 315, 318, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення факту - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка є інвалідом з дитинства 1 групи за зором (безстроково) на утриманні її батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 29.07.2024 року.