Провадження № 2-о/554/446/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності; заінтересовані особи: Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту з питань реєстрації Полтавської області,-

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності; заінтересовані особи: Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту з питань реєстрації Полтавської області, в якій заявник просить встановити факт того, що йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.01.1996 року, посвідченого нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Лук`янець Л.В. зареєстровано в реєстрі за №1-52, належить домоволодіння по АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 21,9 кв.м, житлова площа 18,6 кв.м та складається з : коридору (1) площею 3,1 кв.м, кухні (2) площею 8,3 кв.м, жилої (3) площею 10,6 кв.м, а також, тамбура (а) площею 4,8 кв.м, літньої кухні (Б) площею 15,9 кв.м, сараю (В) площею 3,6 кв.м, погребу (ид) площею 12,7 кв.м, сараю (Д) площею 12,2 кв.м, уборної (Е) площею 1,6 кв.м, забору (а1) площею 18,8 кв.м, замощення (1) площею 28,6 кв.м.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 подав заяву на компенсацію вартості знищеного нерухомого майна в результаті обстрілу рф, але реалізувати своє право на дану компенсацію не має можливості, оскільки відомості про право власності відсутнє у відповідному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту з питань реєстрації Полтавської області відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою від 22.08.2024 року через неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів) про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року.

Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, суд вважає, що у відкритті провадження по справі слід відмовити, з огляду на таке.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст.294 ЦПК України).

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що він хоче реалізувати своє право на компенсацію за втрачене (пошкоджене) нерухоме майно, однак не може це зробити, у зв`язку з тим, що право власності на вказану нерухомість набуто до 2013 року, її реєстрацію проведено лише у бюро технічної інвентаризації, відомості до Державного реєстру прав власності не внесені.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту з питань реєстрації Полтавської області відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою від 22.08.2024 року, та роз`яснено заявнику право оскарження дій до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

З наданих матеріалів убачається, що заявник фактично просить суд встановити факт, який буде доказом та надаватиме йому право на компенсацію за втрачене (пошкоджене) майно, проте при розгляді судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, докази не фіксуються та не встановлюється їх доказове значення поза спором про право, що такими доказами підтверджується чи оспорюється.

З огляду на викладене, суд вважає, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення осіб до суду за захистом цього цивільного права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ч. 4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження та роз`яснити заявнику його право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186, 293, 315, 353, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту володіння майном на праві приватної власності; заінтересовані особи: Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Департаменту з питань реєстрації Полтавської області.

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Суддя А.М.Чуванова