"25" жовтня 2024 р.
Справа №642/5984/24
Провадження №2/642/1607/24
25 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря Шрамко Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», від імені якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
07.10.2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, згідно якого первісний кредитор відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами.
04.04.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №НІ/11/17-Ф, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, в тому числі, до відповідача ОСОБА_2 в сумі 46 311.69 грн., що складається із: 24 609.18 грн. заборгованість по тілу кредиту; 2.96 грн. заборгованість за відсотками; 21 699.55 грн. заборгованість по комісії.
У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач, як новий кредитор, просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.
Ухвалою суду від 30.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим.
Відзиву на позов до суду не надано.
Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
1)Договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладений між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк»;
2)Договір факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, укладений між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З матеріалів справи вбачається, що Договір про відступлення права вимоги з первісним кредитором за №ТАСЦФР-10-2016 був підписаний 07.10.2016 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк».
Таким чином, первісний договір про відступлення прав вимоги, на який посилається представник позивача, підписаний за 4 роки (07.10.2016) до укладання Кредитного договору між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_2 (10.07.2020).
Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Так, згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Конкретизації та визначеності майнових прав вимог, які передаються, даний Договір не містить.
Пунктом 2.2 Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 передбачено, що відомості про передані права вимоги до позичальників визначаються Реєстром прав вимог, підписаним та скріпленим печатками сторін, який є невід`ємною частиною цього Договору.
Передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину.
Також не надані докази про здійснення оплати новим кредитором, АТ "Таскомбанк", первісному кредитору, ТОВ "ФК "ЦФР", грошових коштів за відступлення прав вимог.
Крім того, розділом 3 Договору №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 визначено Порядок оформлення відступлення прав вимоги.
Однак вказаний розділ 3 фактично не наданий суду, оскільки в договорі відсутні сторінки з третьої по шосту. А тому суд позбавлений можливості перевірити, чи дотримано сторонами порядку передачі прав вимог за кредитними договорами.
У своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу у його відсутність в порядку спрощеного позовного провадження.
Заявивши суду таке клопотання, позивач, тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Згідно із вимогами ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Будь-яких посилань щодо неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, матеріали справи не містить.
Отже, у зв`язку із недоведенням позивачем набуття ним права грошової вимоги до відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», від імені якого діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст судового рішення складено 25.10.2024.
Відомості про сторін:
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .