Справа №442/4979/24
Провадження №2/442/1251/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу № 442/4979/24 в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання, -

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

встановив :

Позивач звернувся з позовом до відповідачки, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований відділом РАЦС м.Дрогобича Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області 26.11.2005, актовий запис №572, та визначити місце проживання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.11.2005 уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилися: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Вказує на те, що з відповідачкою спільне життя у них не складається, виникають постійні сварки, непорозуміння, конфлікти, з червня 2023 не веде спільного господарства, фактичні подружні відносини між ними припинилися. Примирення між ними неможливе. Подальше їхнє спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам їх неповнолітніх дітей.

Разом з тим, зазначає, що відповідачка на теперішній час повністю залишила дітей на нього, належним чином не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню, не цікавиться життям, здоров`ям та розвитком дітей.

Ухвалою від 08.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначено на 15.07.2024.

15.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить розірвати шлюб, в решті позовних вимог відмовити.

Ухвалою від 15.07.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 24.07.2024.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав викладених у ньому, просили заявлені вимоги задоволити. Позивач в судовому засіданні пояснив, що з дружиною не проживають більше півтори року, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Відповідачка поїхала за кордон і перестала навіть телефонувати. З дітьми не спілкується, не утримує, не бере участі у вихованні. Він самостійно виховує і утримує дітей. Тому просить визначити місце поживання дітей з ним.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив, в якому позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, зазначила, що подальше примирення між ними неможливе. В решті вимоги заперечила, просила відмовити. Зазначила, що в лютому 2022 року виїхала в Польще, де винаймає однокімнатну квартиру , працює, однак її фінансовий стан не дозволяє забезпечувати двох дітей. Намагалась дітей забрати з собою, однак вони відмовляються.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , щодо задоволення позову поклалась на думку суду.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю відповідачки. Зять самостійно виховує двох доньок протягом півтори року. Донька виїхала за кордон і не телефонує, не допомагає дітям, грошей не надсилає. Всі витрати і піклування про доньок позивач взяв на себе.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є хрещеною матір`ю ОСОБА_8 , працює в школі де навчаються діти. Де зараз перебуває відповідачка їй не відомо, однак зі спілкування з дітьми їй стало відомо, що матір в житті дівчат відсутня. Батька завжди бачить у школі, він приходить на батьківські збори. Діти доглянуті.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.11.2005 уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 572, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у них народилися: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 ).

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У статті 112 СК України регламентовано, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 проживає разом зі дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 . Членами комісії встановлено, що у вказаному будинку умови проживання задовільні. Діти забезпечені усім необхідним для проживання та розвитку.

ОСОБА_1 є ФОП та відповідно до Декларації ФОП отрима дохід за період за перший квартал 2024 року в розмірі 1293598,35 грн.

Класний керівник ОСОБА_4 у письмових поясненнях ствердила, що остання є ученицею 11-Б класу, сумлінна, старанна, систематично відвідує усі заняття і навчається на високому рівні. Батько ОСОБА_8 приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, підтримує постійний контакт з ліцеєм та цікавиться успішністю і досягненням дочки, спілкується з учителями та регулярно відвідує батьківські збори, бере активну участь у поїздках та екскурсіях класу, долучається до участі в організації різних виховних заходах, привозить і забирає ОСОБА_9 після уроків. Юлія завжди охайна, відповідно одягнена в забезпечена усім необхідним для навчання.

Як зазначено у висновку психолога за результатами психологічного дослідження № 67 від 20.06.2024 теперішній віковий період у розвитку дівчат є надзвичайно складним і відповідальним, чутливим до несприятливих чинників. Діти у цьому віці дуже чутливі до негараздів у соціальній взаємодії і сімейних стосунках. Зараз надзвичайно важливою є роль батьків, особливо матері, у психологічному благополуччі дитини. Матір для дівчат являє собою модель статево-рольової поведінки, за прикладом якої формуються риси характеру майбутньої господині, матері і дружини. Як вбачається у нашому випадку, матір свідомо усунулася від виховання і догляду за власними дітьми, виконання своїх материнських обов`язків, що може негативно позначитися на формуванні їхньої особистості і емоційному стані. За обставин, які склалися, у першу чергу потрібно враховувати інтереси дітей, а також осіб, які безпосередньо ними опікуються. Виходячи з отриманої під час консультування інформації і керуючись науковими засадами вікової, педагогічної, медичної психології, психології особистості і психології сім`ї, рекомендується, з метою збереження ментального здоров`я дівчат, запобігання виникненню в неповнолітніх дітей невротичних розладів і деформацій особистості, яка перебуває на стадії формування, визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 і ОСОБА_10 на користь батька, ОСОБА_1 .

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_6 , які вона підтвердила в судовому засіданні, вбачається, що вона мамою ОСОБА_2 та відповідно бабусею ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Стверджує, що її дочка вже більше року проживає окремо від свої сім`ї і не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться заняттям у школі, не відвідує дітей по місцю проживання. Всі фінансові витрати взяв на себе батько дітей. На її прохання повернутися в сім`ю не реагує. В тій ситуації підтримує зятя ОСОБА_12 , батька своїх внуків.

Свідок ОСОБА_7 у письмових поясненнях, які вона підтвердила в судовому засіданні, стверджує, що є хресною мамою ОСОБА_4 . З родиною ОСОБА_13 знайома давно. ОСОБА_12 завжди старається забезпечити свою дитину усім необхідним. У ОСОБА_8 висока успішність в школі, вона відвідує різноманітні гуртки, додаткові заняття по навчанню, куди її возить він. На кінець 2022 стосунки у родині змінилися, всі обов`язки по догляду за дітьми взяв на себе ОСОБА_12 . Спілкуючись з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зрозуміла, що мама повністю відсутня у їх житті.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо, їх дочки проживають разом з батьком, який займається їх вихованням та утриманням, а тому враховуючи вищенаведене та інтереси дітей сторін суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце їх проживання з батьком за адресою місця реєстрації останнього.

Щодо вимог позивача про визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,то суд зазначає, що в задоволенні таких слід відмовити, оскільки така не є малолітньою.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути 2422,40 грн. судового збору в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81 , 263, 264, 265 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд

ухвалив:

позов задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 26.11.2005, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 572, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 .

Визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як основним та єдиним утримувачем, та таким, що самостійно виховує дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.07.2024.

Суддя Нагірна О.Б.