Справа № 2/593/16/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"24" травня 2024 р. м.Бережани

У складі:

Головуючої судді Німко Н.П.

при секретарі судового засідання Олексів О.Б.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

третьої особи на стороні

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача адвоката Тарасенка Л.Л. про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Тернопільського (раніше Бережанського) районного нотаріального округу Тернопільської області Хрущ Даниїли Степанівни про визнання недійсними договору дарування та довіреності, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Тернопільського (раніше Бережанського) районного нотаріального округу Тернопільської області Хрущ Даниїли Степанівни про визнання недійсними договору дарування та довіреності.

В обґрунтування заявлених вимог у позові загалом зазначено, що позивач не надав своєї згоди (нотаріально посвідченої) на відчуження, зазначеного у оспорюваному договорі даруванні (посвідченому нотаріально) нерухомого майна.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Тарасенко Л.Л. подав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити такі запитання:

-Чи написано слова (рукописний текст) « ОСОБА_2 » у заяві про надання згоди на відчуження квартири (що зареєстрована в реєстрі №-3847) від 16.10.2013 р., ОСОБА_2 чи іншою особою?

-Чи написано слова (рукописний текст) « ОСОБА_6 » у довіреності (що зареєстрована в реєстрі №3819) від 15.10.2013 р., ОСОБА_6 чи іншою особою?

Також зазначено, що для проведення експертизи надати експерту необхідні матеріали, що є у матеріалах справи, а також витребувати у третьої особи приватного нотаріуса:

- оригінал договору дарування ( що зареєстрований в реєстрі №3848) від 16.10 2013 року;

- оригінал заяви про надання згоди на відчуження квартири (що зареєстрована в реєстрі № 3847) від 16.10.2013 року і підписана ніби-то ОСОБА_2 ;

-оригінал Довіреності (що зареєстрована в реєстрі №3819) від 15.10 2013 року, видана ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_2 ;

-оригінал договору купівлі продажу від 29.11.2013 р. ( що зареєстрований в реєстрі №4221);

-оригінал заяви про надання згоди на відчуження нежитлового приміщення (що зареєстрована в реєстрі №788) від 18.04.2018 р. і підписана ОСОБА_2 .

Загалом клопотання обґрунтоване таким:

-документи, щодо яких поставлено питання про проведення судової почеркознавчої експертизи, викликають у сторони позивача сумнів у правомірності їх підписання, оскільки позивач не пригадує факту підписання ні оспорюваного договору дарування (нотаріально посвідченого № 3848 від 16.10.2013 року), ні заяви (нотаріально посвідченої № 3847 від 16.10 2013 року), відповідно до якої він надав згоду відповідачці ОСОБА_5 на відчуження квартири згідно оспорюваного договору;

-у вказаних договорі дарування №3848 від 16.102013 року та заяві про згоду № 3847 від 16.10 2.13 року містяться лише власноручні написи прізвища, ім`я та по батькові позивача, натомість власний підпис позивача відсутній, що викликає обґрунтований сумнів у підписанні таких документів саме позивачем;

-у Довіреності №3819 від 15.10 2013 року, яка видана ОСОБА_6 на ім`я позивача ОСОБА_2 також є лише власноручний напис прізвища, ім`я та по батькові відповідачки ОСОБА_6 , натомість її власний підпис відсутній, що також викликає обґрунтований сумнів у підписанні таких документів саме відповідачкою ОСОБА_6 .

У підготовчому засіданні суду представник позивача адвокат Тарасенко Л.Л. та позивач ОСОБА_2 підтримали клопотання й просять його задовольнити. Позивач ОСОБА_2 також пояснив, що не пригадує підписання ним оспорюваного правочину договору дарування квартири, а тому вважає, що підпис на такому договорі від його ( позивача) імені, можливо виконаний не ним. Поряд з цим, повідомив суду про відсутність обставин, які б реально перешкоджали йому у підписанні такого договору відсутність його (позивача) у місті Бережани, - місце укладення та нотаріального посвідчення оспорюваного правочину; як і про відсутність обставин перебування його (позивача) у такому фізичному стані, який би реально унеможливив вчинення ним дій по підписанню такого договору тощо.

Представник позивача адвокат Тарасенко Л.Л, вважає, що встановлення (доведення) факту відсутності підпису саме позивача на оспорюваному правочині договорі дарування та заяві про надання згоди на відчуження квартири, яка виступала предметом оспорюваного правочину, фактично означатиме встановлення (доведення) факту відсутності згоди позивача, як чоловіка відповідачки ОСОБА_5 на укладення оспорюваної угоди дарування про розпорядження спільною сумісною власністю подружжя, а тому має істотне значення для вирішення цього позову. Оскільки ж ні суд, ні учасники справи не є фахівцями у галузі почеркознавства і не мають спеціальних знань, які б дозволили б самостійно визначити приналежність підпису конкретній особі (у д.в. позивачу), й просить призначити згадану експертизу, на вирішення якої поставити вищезгадані запитання.

Поряд з цим, представник позивача наголосив на тому, що дій приватного нотаріуса Хрущ Д.С., яка засвідчила справжність підпису позивача ОСОБА_2 на вищевказаних договорі дарування та заяві про надання згоди на укладення оспорюваного правочину та встановила його особу, їх сторона не оспорює й такі дії нотаріуса не є предметом цього позову.

Стороною позивача не оспорено дій нотаріуса, яка, вчинивши нотаріальну дію, вказала у заяві (реєстровий № 3847 від 16 жовтня 2013 року) про надання згоди позивачем ОСОБА_2 на укладення договору дарування його дружиною (відповідачкою) ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 27), що посвідчує справжність підпису позивача ОСОБА_7 , встановивши при цьому його особу, перевіривши його дієздатність й факт реєстрації його шлюбу із відповідачкою ОСОБА_5 .

Представник відповідачів адвокат Майка А.Б. у підготовчому засіданні суду заперечив щодо клопотання сторони позивача. В обґрунтування своєї позиції фактично зазначив, що заперечує задоволення клопотання сторони позивача про призначення експертизи з тих підстав, що приватний нотаріус Хрущ Д.С., діючи як уповноважена державою особа, юридично й фактично посвідчила справжність підпису позивача на вказаних договорі дарування та заяві про згоду, а також підпис відповідачки ОСОБА_6 на довіреності і, лише усно заперечуючи підписи позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_6 на вказаних документах, такі дії нотаріуса сторона позивача не оспорює.

Третя особа приватний нотаріус Хрущ Д.С.у підготовчому судовому засіданні з приводу клопотання сторони позивача про призначення експертизи не заперечила і поклалася на думку суду, поряд з цим наголосила на тому, що позивач надав письмову згоду на укладення згаданого (оспорюваного) правочину, підписавши у її присутності відповідні заяви і вона, як нотаріус, посвідчила справжність підписів позивача на таких документах, як і справжність підпису відповідачки ОСОБА_6 на оспорюваній Довіреності.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у підготовче засідання суду не з`явилися, повідомлені про його час та місце, їх представник вважає за можливе вирішити клопотання сторони позивача за їх відсутності.

Суд вважає за можливе вирішити згадане клопотання за відсутності відповідачів.

Розглянувши клопотання сторони позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, вислухавши з цього приводу думку присутніх учасників процесу, дослідивши в цій частині матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні такого клопотання слід відмовити, виходячи з такого мотивування.

Як встановлено судом, предметом позову у цій справі є дійсність правочинів договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського (раніше Бережанського) районного нотаріального округу Тернопільської області Хрущ Даниїлою Степанівною та договору доручення (Довіреності), виданої відповідачкою ОСОБА_6 , на представництво її інтересів, як обдарованої позивачем ОСОБА_2 при укладенні оспорюваного договору дарування.

Вимоги сторони позивача про визнання договору дарування недійсним, фактично обґрунтовані не наданням згоди позивачем на дарування предмету договору (квартири), як співвласником такого майна, яка є предметом оспорюваного правочину, а також сумнів у тому, що позивач у нотаріуса підписав оспорюваний договорів та надання згоди на відчуження майна, зазначеного у такому договорі.

В обґрунтування таких позовних вимог сторона позивача зазначила, що нерухоме майно, яке є предметом оспорюваного договору дарування, набуте позивачем та відповідачем 1 ОСОБА_5 під час шлюбу, а тому є їх спільною власністю, як подружжя. Отже, на укладення такого договору вимагалася його (позивача) нотаріально посвідчена письмова згода, як співвласника майна, якої він не давав. Як наслідок, позивач вважає, що відсутність такої його згоди є підставою для визнання недійсним правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження їх спільним майном.

Вимоги щодо договору доручення, - визнання недійсною з моменту укладення згаданої довіреності мотивовані тим, що у позивача «існують обґрунтовані сумніви, що довіреність від імені ОСОБА_6 не була підписана нею»; а також те, що у довіреності міститься лише рукописний напис прізвища, імені та по батькові відповідачки ОСОБА_6 , натомість немає підпису останньої, що знову ж таки викликає обґрунтований сумнів у підписанні цієї довіреності саме відповідачкою.

Відповідачі 1 та 2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не визнаючи позову подали відзив, у якому в обґрунтування своїх заперечень вказали, що позивач ОСОБА_2 у визначеному законом порядку надав свою письмову згоду (нотаріально посвідчену) на укладення оспорюваної угоди; на підтвердження таких фактів відповідачі послалися на письмову заяву позивача ОСОБА_2 , у якій він надав згоду на укладення оспорюваного правочину й справжність підпису позивача у такій заяві посвідчена нотаріально; до вказаної заяви по суті відповідачів додано належним чином посвідчену копію такої заяви(т.1 а.с. 24-26, 27).

Відповіді на відзив сторона позивача не подала.

При вирішення згаданого клопотання суд також вказує й на таке.

Положеннями ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд…

Отже, позивач вільний у визначенні обсягу та змісту позовних вимог, які він заявляє.

Предмет доказування у цивільному процесі - це коло обставин, які належить установити по конкретній справі і які необхідні для правильного вирішення справи по суті, тобто ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до загальних засад законодавства, яке визначає порядок вчинення нотаріальних дій, нотаріус, посвідчуючи підпис особи на певних документах, приймає на себе відповідальність й підтверджує автентичність підпису такої особи.

Отже сутність нотаріальної дії по засвідченню справжності підпису фізичної особи полягає в тому, що нотаріус підтверджує, що підпис зроблений конкретною особою.

Поряд з цим, ні при поданні позову до суду, ні безпосередньо під час підготовчого судового засідання на стадії збільшення та уточнення позовних вимог, ні позивачем, ні його представником не було заявлено вимог про визнання незаконними дій нотаріуса, які та вчинила, посвідчуючи справжність підпису позивача, як на оспорюваних правочинах договору дарування та доручення, так і на заяві позивача про надання ним, як співвласником (одним із подружжя) згоди на відчуження спірного майна. Також, стороною позивача не повідомлено суду жодних відомостей про факти порушення закону нотаріусом при вчиненні таких нотаріальних дій.

Отже, суд констатує, що позовних вимог, предметом яких виступали б вимоги про визнання незаконними дій нотаріуса з приводу засвідчення справжності підпису позивача ОСОБА_2 на згаданих нотаріально посвідчених правочинах, а також і на заяві про надання позивачем згоди на укладення Відповідачем 1 ОСОБА_5 оспорюваного правочину, стороною позивача не заявлено, а тому перевірка та встановлення достовірності (законності) вчинення нотаріусом таких нотаріальних дій на даний час не входить до предмету доказування у цій цивільній справі.

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно подати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У силу положень ст. 76 ЦПК України, одним із засобів встановлення даних як доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, є висновки експерта.

Згідно із ч.3 ст.107 ЦПК України, при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суду необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із статтею 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я, психічний стан особи; вік особи, якщо про це нема відповідних документів і неможливо їх одержати.

Оскільки вирішення питання порушеного у клопотанні сторони позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи виходить за межі предмету позову й не стосується обставин, на які той посилається у своєму позові в підтвердження заявлених позовних вимог, суд вважає його необґрунтованим й таким, що не підлягає до задоволення.

Визначені законом підстави для обов`язкового призначення судом експертизи у цій цивільній справі, - відсутні.

Окрім цього суд звертає увагу й на таке:

Відповідно до п.1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами.

Згідно ж п.1.5 цих же Рекомендацій, вільні зразки по змозі повинні відповідати об`єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням.

Разом з цим при заявлені письмового клопотання про призначення експертизи заявником не надано ні вільних, ні умовно вільних зразків підпису осіб, які ідентифікуються.

У зв`язку з цим, підстав для призначення почеркознавчої експертизи суд не вбачає, оскільки заявлені представником позивача документи не можуть бути використані як єдині зразки підпису та почерку позивача ОСОБА_2 (жодних зразків почерку чи підписів відповідачки ОСОБА_6 вільних, умовно вільних та експериментальних, суду не надано і не повідомлено про можливість їх отримання), й зазначені фактичні обставини не можуть забезпечити повноту та об`єктивність судової експертизи за порушеними стороною позивача питаннями.

Заслухавши згадані доводи сторони позивача щодо необхідності призначення судової експертизи, а також заслухавши нотаріуса Хрущ Д.С., яка підтвердила факт підпису позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_6 у нотаріально засвідчених нею документах, суд вважає клопотання безпідставним і спрямованим на затягування судового процесу та призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.13,103,105,258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача адвокатаТарасенка Л.Л. про призначення судової-почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів приватного нотаріуса Тернопільського (раніше Бережанського) районного нотаріального округу Тернопільської області Хрущ Даниїли Степанівни про визнання недійсними договору дарування та довіреності.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею. Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення у цій справі.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко