РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1826/24

Номер провадження 2/495/1508/2024

30 вересня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Фортеця» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2024 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства «Фортеця» в якому просить:

- стягнути з Комунального підприємства «Фортеця» (Код , юридична адреса: 65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 43, фактична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ушакова, 2-В) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві 300 000,00 (триста тисяч) гривень, з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів;

- визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Фортеця» (Код , юридична адреса: 65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 43, фактична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ушакова, 2-В) щодо невидачі ОСОБА_1 направлення на медико-соціальну експертизу для визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Фортеця» (Код , юридична адреса: 65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 43, фактична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ушакова, 2-В) вчинити дії з видачі ОСОБА_4 направлення на медико-соціальну експертизу для визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позову зазначив те, що 01.10.2019 ОСОБА_1 відповідно до Наказу №27/К від 30.09.2019 було прийнято на роботу завідуючим господарством КП «Фортеця», де працював до 25.07.2022. Відповідно до Наказу №8-К від 25.07.2022 було звільнено з роботи за прогул без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Під час роботи на посаді завідуючого господарством КП «Фортеця» 23.06.2021 року о 10 год. 30 хв. при проведенні огляду та можливого ремонту кріплень Кілійських воріт фортеці в КП «Фортеця» стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, щодо ока. Діагноз, який спричинив позивачу тяжкі наслідки у вигляді пошкодження встановленого ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терпанії ім. В.П. Філатова Національної Академії медичних наук України» від 30.12.2021 року №01-882: ліве око проникаюче поранення склери, ендофтальміт, травматична катаракта, внутрішньоочне стороннє тіло». В подальшому, внаслідок отриманої травми, отримав ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності: загальне по зору, що підтверджується копією Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ №517962, копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , копією виписки акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12AAB №517962, копією Індивідуальної програми реабілітації інваліда №124.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Нягу С.О. від 24.12.2022 було закрито кримінальне провадження №0000780 від 28.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України.

Відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався 23 червня 2021 року о 10 год. 30 хв. на КП «Фортеця», без підпорядкування (форма Н-1/П від 23.02.2022 року), комісія, на підставі матеріалів спеціального розслідування, причин та обставин нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався зі мною, дійшла висновку, що згідно вимог підпункту 2 п.52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворвань та аварій на виробництві, затвердженого постановою 17.04.2019 КМУ від №337, по вищезазначеному нещасному випадку складається Акт за формою Н-1 «Розслідування нещасного випадку» з позначенням у верхньому куті Н-1/П, як такий, що пов`язаний з виробництвом. Основною причиною нещасного випадку спеціальна комісія вважає: п.20 незабезпеченість засобами індивідуального захисту потерпілого ОСОБА_1 .

Також вищезазначеним актом було встановлено, що ОСОБА_5 директор КП «Фортеця», порушив вимоги:

- ст. 8 Закону України «Про охорону праці», п.3 розділу ІІ, п.п.8,9 розділу ІІІ Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 29.11.2018 року №1804, п.п. 6.1.,6.2. Колективного договору підприємства, прийнятого на зборах колективу 15.07.2011 року, не забезпечив придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту завідуючому господарством ОСОБА_1 , не забезпечив організацію на підприємстві обліку засобів індивідуального захисту, ведення особистих карток обліку спеціального одягу;

- ст. 13, ст. 15 Закону України «Про охорону праці», станом на 23.06.2021 року, на підприємстві не створено службу охорони праці, не в повній мірі забезпечено виконання функцій служби охорони праці, відсутній наказ (положення) про створення служби охорони праці на підприємстві (наказ про створення служби охорони праці затверджено від 02.07.2021 року), не організовано функціонування системи управління охороною праці;

- ст. 18 Закону України «Про охорону праці» та п.3.1. розділу 3, п. 5.3. розділу 5 ЗРБПР 0.00-4.12095 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 року №15, належним чином не забезпечив організацію навчання і перевірки знань працівнику ОСОБА_1 , зокрема відсутні належним чином оформлені протоколи, що підтверджують проходження завідуючим господарством ОСОБА_1 навчання та перевірки знань з питань охорони праці. На неодноразові звернення щодо виплати належної мені шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, відповідач не реагує, чим порушує мої законні права та інтереси.

Відповідно до листів Управління Обласної ради з майнових відносин та КП «Фортеця» вбачається, що представник КП «Фортеця» звертався до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (лист №62 від 31.08.2023, лист №75 від 20.10.2023) щодо призначення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався 23.06.2021, однак відповідно до повідомлення №ПД/3.1/6382-23 від 27.09.2023 Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, рішення щодо повторного розслідування до теперішнього часу не прийняте. Таким чином, станом на теперішній час достеменно встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що внаслідок порушення відповідачем КП «Фортеця» мого права на безпечні умови праці, мені була заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок порушення права на безпечні умови праці зі мною 23 червня 2021 року о 10 год. 30 хв. стався нещасний випадок, внаслідок якого позивач отримав тяжку травму, значно втратив професійну працездатність та визнаний інвалідом, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з зазначеною вище травмою, порушуються нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування позбавляє мене можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту настання нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, я постійно відчуваю фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжуються значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, я постійно відчуваю психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на моєму душевному та фізичному станах. На даний час моє самопочуття не поліпшується, негативні зміни у моєму житті є незворотними, усвідомлення чого завдає мені душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Факт моїх моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування.

За таких обставин вважає, що зі сторони відповідача КП «Фортеця» позивачу має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення нещасного випадку. Враховуючи вищезазначене, просить стягнути з відповідача, з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ від 05 березня 2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження; справу призначено до судового розгляду.

25.03.2024 на адресу суду т.в.о директора КП «Фортеця» - Ігоря ЯЗАДЖИ надійшов відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Фортеця» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції вказав, що в позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, ОСОБА_1 посилається як на основу доводів на Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався 23 червня 2021 року о 10 год. 30 хв. на Комунальному підприємстві «Фортеця», без підпорядкування, за формою Н-1/П від 23 лютого 2022 року.

Однак, КП «Фортеця» вважає, що при складанні Акту спеціального розслідування нещасного випадку не було ретельно досліджено всіх обставин, фактів та причин події, що стало підставою для невірного визначення суб`єкта, який допустив порушення вимог законодавства з охорони праці, у зв`язку з чим нами було направлено відповідного листа до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з проханням призначити повторне спеціальне розслідування даного нещасного випадку, однак, дійсно, як вказав позивач, рішення стосовно проведення повторного спеціального розслідування ще не прийняте.

Вважає, що обставини, описані в Акті спеціального розслідування нещасного випадку, не в повній мірі відповідають дійсності саме через надання потерпілим ОСОБА_1 недостовірної інформації членам комісії в ході розслідування. Так, у відповідності до посадової інструкції завідуючого господарством КП «Фортеця», затвердженої т.в.о. директора КП «Фортеця» Морозовим О.В. 2016 року, завідувач господарством безпосередньо підпорядкований директору, при цьому, в день настання нещасного випадку 23.06.2021 директором КП «Фортеця» не надавалось жодних наказів та розпоряджень в усній чи письмовій формі стосовно ремонту вхідних воріт. Того дня 23.06.2021 було заплановано та надано усне завдання завідуючому господарством щодо збору та монтажу декоративної гойдалки. Зважаючи на те, що для виконання зазначених робіт по збору та монтажу декоративної гойдалки не потребується застосування засобів індивідуального захисту, тому розпоряджень щодо їхньої видачі цього дня директором відповідно не надавалось. Завідуючий господарством ОСОБА_1 не повідомив керівництво підприємства про факт виробничої необхідності огляду та можливого проведення ремонту кріплень воріт фортеці. Таким чином, проведення ремонту воріт здійснювалось за відсутності доручень керівництва КП «Фортеця» та з власної ініціативи завідуючого господарством ОСОБА_1 . На підтвердження вищеописаних обставин членами комісії по спеціальному розслідуванню нещасного випадку заступником директора КП «Фортеця» ОСОБА_6 та уповноваженою найманими працівниками особою за питань охорони праці КП «Фортеця» ОСОБА_7 було представлено Окрему думку, долучену до Акту спеціального розслідування нещасного випадку.

В момент настання нещасного випадку саме ОСОБА_1 самостійно свердлив отвори на воротах, в процесі чого свердло і зламалось. Надалі ОСОБА_1 дав доручення підсобним працівникам вибити залишки свердла підручними засобами, наслідком чого стало травмування ока потерпілого. Безпосередньою причиною травмування стало порушення ОСОБА_1 правил техніки безпеки та охорони праці, що виявилось в перебуванні останнього під час ремонту без засобів індивідуального захисту та не забезпечення ними своїх підлеглих в ході виконання робіт. Вказані обставини були підтверджені поясненнями свідків нещасного випадку, якими були підсобні працівники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та охоронець ОСОБА_10 .

Так, основною причиною настання нещасного випадку згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку визначено незабезпеченість засобами індивідуального захисту (пункт 5 Акту). Додатково Актом спеціального розслідування нещасного випадку визначено, що супутніми причинами настання нещасного випадку є: незадовільне функціонування, недосконалість або відсутність системи управління охороною праці; неякісне розроблення, недосконалість інструкцій з охорони праці або їх відсутність; відсутність або неякісне проведення інструктажу з охорони праці; допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці. Однак, з положень посадової інструкції завідуючого господарством КП «Фортеця», на посаді якого й працював ОСОБА_1 в день настання нещасного випадку, саме ОСОБА_1 особисто є відповідальною особою за дотримання правил техніки безпеки, охорони праці, протипожежної безпеки, надання першої медичної допомоги при настанні нещасного випадку, зберігання та видачу засобів індивідуального захисту, а також за ведення документації з охорони праці та проведення відповідних інструктажів.

При цьому, на час настання нещасного випадку з ОСОБА_1 на господарському складі підприємства зберігалися засоби індивідуального захисту в необхідній кількості, такі як навушники, окуляри захисні, маска захисна, рукавиці, що підтверджується наступними документами: видатковою накладною № 547 від 15.06.2021 та Актом інвентаризації товарів на складі № 4 від 23.06.2021.

Таким чином, КП «Фортеця», як роботодавець, зі свого боку забезпечив належні умови праці, оскільки закупив та зберігав на господарському складі засоби індивідуального захисту, які слід було використовувати в разі потреби, однак, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідуючого господарством та будучи особою, відповідальною за дотримання правил техніки безпеки й охорони праці, в порушення своїх посадових обов`язків не забезпечив себе та своїх підлеглих засобами індивідуального захисту, чим порушив вимоги законодавства з охорони праці. Вказані обставини призвели до настання нещасного випадку з вини самого потерпілого. З наведеного слідує, що основною причиною настання нещасного випадку стало виключно грубе порушення самим ОСОБА_1 правил техніки безпеки та охорони праці через незабезпеченість себе та своїх підлеглих працівників засобами індивідуального захисту під час ремонту воріт, а допущення на підприємстві додаткових порушень з питань охорони праці, що були визначені в Акті спеціального розслідування нещасного випадку як супутні причини настання нещасного випадку, відбулось саме через порушення ОСОБА_1 своїх прямих обов`язків згідно посадової інструкції.

Вищенаведені обставини також підтверджують факт відсутності вини керівництва КП «Фортеця» у спричиненні шкоди здоров`ю позивача, що було встановлено правоохоронними органами B ході досудового розслідування та підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 24.12.2022, що міститься в матеріалах справи. Таким чином, КП «Фортеця» є лише підприємством, на території якого стався нещасний випадок з позивачем з його ж вини, та у якого є лише обов`язок по розслідуванню нещасного випадку на виробництві та складанню акту по формі Н-1, який був виконаний відповідачем в повному обсязі.

При цьому, вважаємо за необхідне звернути увагу суду на наступні обставини згідно хронології подій: нещасний випадок трапився з позивачем 23.06.2021, спеціальне розслідування нещасного випадку було проведене та оформлене відповідним Актом 23.02.2022. 25.07.2022 ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади завідуючого господарством КП «Фортеця» за прогул без поважних причин згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. 01 лише 10.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до КП «Фортеця» із заявою про видачу направлення на медико-соціального експертизу для встановлення відсоткової непрацездатності, за наслідком розгляду якої нами було надано відмову у видачі такого направлення на підставі того, що трудові відносини між позивачем та КП «Фортеця» були розірвані ще рік тому, що унеможливлює видачу відповідного направлення як роботодавцем згідно Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317. З наведеного слідує й те, що зі сплином часу (з 23.02.2022 по сьогоднішній день).

Крім того, вважаємо за необхідне зазначити, що список суб`єктів, які можуть направити позивача на медико-соціальну експертизу не обмежується роботодавцем. Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, не передбачено прямого обов`язку роботодавця видати направлення на МСЕК. Таке направлення, окрім як роботодавцем, в альтернативному порядку видається лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, який виявив захворювання у позивача, до якого і мав би звернутись позивач з вимогою про видачу відповідного направлення, територіальним органом Пенсійного фонду України, судом чи прокуратурою. При цьому, мотивуючи свої позовні вимоги в частині визнання незаконною бездіяльності відповідача, ОСОБА_1 зазначає, що звертався до КП «Фортеця» як до роботодавця з вимогою видати йому направлення на проходження МСЕК через відмову лікувального закладу та Фонду соціального страхування від нещасних випадків надати йому таке направлення. Однак, додані до позовної заяви докази не містять документального підтвердження того, що позивач звертався із проханням видати направлення на медико-соціальну експертизу хоча б до одного із визначених Положенням суб`єктів, уповноважених на видачу такого направлення. При цьому, КП «Фортеця» не має законного права видавати таке направлення, оскільки з 25.07.2022 не є роботодавцем ОСОБА_1

22.04.2024 на адресу суду від представника відповідача КП «Фортеця» - адвоката Смертенюк О.Д. (діє на підставі ордеру серії ВН №1356107 від 18.04.2024) надійшло клопотання про виклик свідків, мотивуючи тим, що до Акту спеціального розслідування нещасного випадку були додані окремі думки членів комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та пояснювальні записки працівників КП «Фортеця» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були свідками нещасного випадку та їх допит має важливе значення для повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, оскільки вказані свідки можуть надати пояснення щодо причин та обставин нещасного випадку, пов`язаного з травмуванням позивача, що прямо впливає на спростування доводів, викладених у позовних вимогах позивача про стягнення моральної шкоди.

25.06.2024 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І. (діє на підставі ордеру серії ВН №1331179) надійшли заперечення на клопотання про виклик та допит свідків в якому вказав, що в матеріалах справи наявні, так звані «окремі думки» свідків: ОСОБА_7 , в якій вона сформувала своє ставлення до подій, які є предметом даного позову та суд може дослідити. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надавали свої пояснення під час спеціального розслідування на підприємстві, тому їх письмові пояснення є належними доказами з даного приводу. Крім того, судова практика свідчить, що в подібних правовідносинах докази не можуть ґрунтуватися на допиті свідків та письмові докази перевалюють на показами свідків.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ від 25 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 18 вересня 2024 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ від 25 червня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача КП «Фортеця» - адвокат Смертенюк О.Д. про виклик свідків для допиту їх у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Каланжов В.І. (діє на підставі ордеру серії ВН №1331179) позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що нещасний випадок стався під час перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах КП «Фортеця» та отримав поранення ока, внаслідок чого було створено спеціальну комісію з розслідування нещасних випадків під час якого було виявлено порушення умов праці, однак для отримання довідки МСЕК позивачу необхідне направлення від роботодавця про що позивач неодноразово звертався до керівництва КП «Фортеця» однак отримав відмову, мотивуючи, що трудові відносини припинені та направлення можливо отримати не лише від роботодавця, а і від інших медичних органів, однак при відвідуванні комісії МСЕК позивачу повідомили про необхідність мати направлення з місця роботи.

У судовому засіданні представник відповідача КП «Фортеця» - адвокат Смертенюк О.Д. (діє на підставі ордеру серії ВН №1356107 від 18.04.2024) заперечувала проти позову із зазначених у відзиві підстав. Додатково пояснила, що при здійсненні спеціального розслідування нещасного випадку не було встановлено всіх обставин за яких стався нещасний випадок, оскільки сам позивач ОСОБА_1 був відповідальним за охорону праці, однак при виконанні робіт на території КИ «Фортеця» не забезпечив ані себе, ані інших працівників засобами захисту, хоча такі засоби були в наявності, щодо надання направлення, то дійсно соціальна експертиза проводиться на підставі направлення від роботодавця та інших органів і прямого зобов`язання перед роботодавцем не ставить.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 в якості свідка, повідомив суду, що є військовослужбовцем, з позивачем познайомився в лютому 2021 року разом працювали в КП «Фортеця» був підлеглим позивача до 2022 року потім звільнився, був присутнім в момент коли стався нещасний випадок, ми робили качелю садову, завхоз (позивач) сказав залишити та робити іншу роботу ми взяли інструменти і пішли працювати ремонтувати ворота. Завхоз сам пилив і при свердленні зломалось свердло і попало в глаз, я був без перчаток, без маки, без нічого, завхоз також був без засобів захисту. Ми були його підлеглими, інструкцію мав провести завхоз. На складі бачив засоби індивідуального захисту, вважаю якби всі був в масці та перчатках травмі можна було б запобігти.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні вказав, що з позивачем познайомився під час роботи в КП «Фортеця» який працював завхозом, та знаходився у нього в підпорядкуванні, пояснив що в той день робили качелю потім ОСОБА_11 покликав на ворота, ми прийшли, а там вже було зламане свердло треба було просдверлити цим займався сам ОСОБА_12 і воно зламалось, вибивав свердло ОСОБА_13 . Ніхто не був в захисних окулярах, завхоз мав їх видати всім, засоби захисту були в наявності на складі. В момент коли вибивали свердло мене не було я відійшов коли повернувся то Маковецькому вже потрапило свердло в око. Окуляри одягали лише коли з турбіною працювали.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила суду, що працює в КП «Фортеця» на посаді бухгалтера, вказала що була членом комісії надавала окрему думку до спеціального розслідування, коли отримала акт перечилала його, була встановлена вина лише директора і підприємства, за Маковецького нічого не вказано. Він сам був відповідальний за безпеку, це вказано в його посадовій інструкції. Розпорядження для ремонту воріт, ніхто не надавав. Я є головним бухгалтером, засоби безпеки регулярно закуплялись, в той день засоби індивідуального захисту були наявні на підприємстві (перчатки, окуляри).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що працює в КП «Фортеця» на посаді керівника, пояснив суду, що на той момент був заступником директора в серпні 2022 року я приїхав на роботу і інший заступник повідомив про ситуацію яка сталась з Маковецьким, до цієї ситуації розмовляли про те, що вони мали збирати качелю, на запитання що вони робили біля воріт, ОСОБА_12 сказав що він поїхав в лікарню, ніяких розпоряджень та наказів не видавав, був в комісії надав окрему думку, слідчому також надавали свої пояснення, до лікарів не звертався, швидку допомогу не викликав, після нещасного випадку ще два дні був на роботі, акт не підписував не в повному обсязі були встановлені обставини, вина самого ОСОБА_12 ніяк не розділилась, в 2022 році перейшов на посаду директора, коли Маковецький ще працював з заявами про МСЕК не звертався лиш через два роки після винесення акту він звернувся із заявою про отримання направлення я йому відписав відмову оскільки він не працював у нас, я дзвонив начальнику МСЕК сказав що не моду видати Маковецькому направлення вони повідомили що також не знають що робити, травму Маковецький дійсно отримав на роботі при виконанні ремонту воріт.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії наказу №27/К від 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду завідуючого господарством КП «Фортеця» з 01 жовтня 2019 року з посадовим окладом згідно штатного розкладу.

Згідно з копією заяви наявною в матеріалах справи ОСОБА_1 від 05.11.2021, який звернувся до Головного управління держпраці в Одеській області з проханням провести спеціальне розслідування та в подальшому його звернення до спеціального фонду для виплати грошових коштів, оскільки останні знаходиться на лікарняному у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався 23 червня 2021 року о 10 год. 30 хв. на комунальному підприємстві «Фортеця» без підпорядкування від 23 лютого 2022 року з висновку якого вбачається, що комісія на підставі матеріалів спеціального розслідування причин та обставин нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався з завідуючим господарства комунального підприємства «Фортеця» ОСОБА_1 , 1960 року народження, дійшла до висновку, що згідно вимог підпункту 2 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 №337, по вищезазначеному нещасному випадку складається Акт за формою Н-1 «Розслідування нещасного випадку» з позначенням у верхньому правому куті Н-1/П, як такий, що пов`язаний з виробництвом. Представники комісії зустрілися з потерпілим, роз`яснили йому права та соціальні гарантії передбачені законодавством України, а також проінформували про хід спеціального розслідування. Основною причиною нещасного випадку спеціальна комісія вважає п. 20 незабезпеченість засобами індивідуального захисту потерпілого ОСОБА_1 .

Особи які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці або органу, який проводить досудове розслідування ОСОБА_5 директор КП «Фортеця», порушив вимоги:

- ст. 8 Закону України «Про охорону праці», п.3 розділу ІІ, п.п.8,9 розділу ІІІ Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 29.11.2018 року №1804, п.п. 6.1.,6.2. Колективного договору підприємства, прийнятого на зборах колективу 15.07.2011 року, не забезпечив придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту завідуючому господарством ОСОБА_1 , не забезпечив організацію на підприємстві обліку засобів індивідуального захисту, ведення особистих карток обліку спеціального одягу;

- ст. 13, ст. 15 Закону України «Про охорону праці», станом на 23.06.2021 року, на підприємстві не створено службу охорони праці, не в повній мірі забезпечено виконання функцій служби охорони праці, відсутній наказ (положення) про створення служби охорони праці на підприємстві (наказ про створення служби охорони праці затверджено від 02.07.2021 року), не організовано функціонування системи управління охороною праці;

- ст. 18 Закону України «Про охорону праці» та п.3.1. розділу 3, п. 5.3. розділу 5 ЗРБПР 0.00-4.12095 «Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 року №15, належним чином не забезпечив організацію навчання і перевірки знань працівнику ОСОБА_1 , зокрема відсутні належним чином оформлені протоколи, що підтверджують проходження завідуючим господарством ОСОБА_1 навчання та перевірки знань з питань охорони праці.

Згідно з копією медичного висновку від 28.12.2021 виданою Академією медичних наук України Інститут очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова ОСОБА_1 1960 року народження, встановлено діагноз ліве око: проникаюче поранення склери. Афакія. Авітрія. Вторинна макулодістрофія, інтроретинальні крововиливи. Наслідок перенесеного, стан після видалення ( з доданими знімками рентген-дослідження).

Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 адресовану Директору КП «Фортеця» від 03.08.2022 з проханням виплатити всі належні компенсації згідно з актом спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався 23 червня 2021 року о 10 год. 30 хв. на КП «Фортеця» без підпорядкування.

Згідно з копією листа №48 від 04.08.2022 заступника директора КП «Фортеця» Ігоря ЯЗАДЖИ вказано, що комунальне підприємство «Фортеця» не вирішує питання щодо нарахування та виплати належних компенсацій згідно з «Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що спричинив тяжкі наслідки, який стався 23 червня 2021 року о 10 год. 30 хв. на комунальному підприємстві «Фортеця» без підпорядкування від 23 лютого 2022 року. Рекомендовано звернутися щодо зазначеного питання до Фонду соціального страхування або інших відповідних органів. Також повідомлено, що було подано на призначення повторного спеціального розслідування вищевказаного нещасного випадку.

Крім того, мається копія листа №45 від 09.08.2021 в якому вказано, що керівництвом КП «Фортеця» отримано лист непрацездатності та лист-заява від 19.07.2021 директору КП «Фортеця» ОСОБА_5 з проханням провести розслідування нещасного випадку, який стався при виконанні робіт ремонту вхідних робіт в Фортецю. Лист непрацездатності серії АДН №096194 виданий 07.07.2021 ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМП України» (період непрацездатності 24.06.2021-07.07.2021) прийнято. Однак станом на дату надання відповіді для призначення проведення розслідування у керівництва КП «Фортеця» н6е має достатніх підстав у зв`язку з тим, що події з нещасним випадком сталися 23 червня 2021 року, а 24 червня 2021 року протягом робочого дня, а саме з 07:55 до 17:30 ОСОБА_1 був присутній на роботі про, що свідчить запис у журналі реєстрації працівників КП «Фортеця» . Тому настання нещасного випадку 23 червня 2021 року на робочому місця не можливо.

Відповідно до копії наказу №20/В від 29 грудня 2021 року про надання відпустки ОСОБА_1 на 2 календарних дні, період з 30 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року; наказ №21/В від 04 січня 2022 року про надання відпустки ОСОБА_1 на 39 календарних днів, період з 04 січня 2022 року по 12 лютого 2022 року.

Згідно з копією наказу №8-К від 25 липня 2022 року з 24.02.2022 по теперішній час завідуючий господарством ОСОБА_1 був відсутній за місцем роботи (територія Аккерманської Фортеці). Звільнити 25.07.2022 ОСОБА_1 , завідуючого господарством, згідно ст. 40 п. 4 КЗпП України «Звільнення за прогул без поважних причин».

Відповідно до довідки до акта огляду та виписки МСЕК серії 12 ААВ №517962 видана ОСОБА_1 , огляд: первинний, група інвалідності: третя, причина інвалідності: загальна по зору, інвалідність встановлена безстроково.

З копії листа №44 від 27.07.2023 т.в.о. директора КП «Фортеця» повідомлено, що КП «Фортеця» ніяких направлень, в тому числі направлення на медико-експертну комісію (МСЕК) з 25.07.2022 року надавати не може. Надавання направлення в даному випадку є службовим правопорушенням.

Згідно з копією постанови про закриття кримінального провадження від 24 грудня 2022 року з якої вбачається, що в ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що потерпілий отримав травму ока коли здійснював контроль за ремонтом воріт на території КП «Фортеця» знаходячись без захисних окулярів. Однак відповідно до наданих документів було встановлено, що захисні окуляри на підприємстві були наявні та відповідальною особою за охорону праці є сам потерпілий. Кримінальне провадження №0000780 від 28.06.2022 за ознаками з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З копії окремої думки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (які є аналогічними), які сторона відповідача долучили до матеріалів справи вбачається, що згідно ОСОБА_1 безпосередньо підпорядкований директору, а на 23 червня 2021 року до часу настання нещасного випадку, директором КП «Фортеця», ніяких розпоряджень та наказів, ні в усному ні в письмовому вигляді, щодо ремонту вхідних воріт не було надано. На цей час було заплановано та надано усне завдання щодо збору та монтажу декоративної качелі. Відповідно, до зазначених робіт (збір та монтаж декоративної качелі) засобів індивідуального захисту не потребується. Тому розпоряджень щодо видачі засобів індивідуального захисту не було.

Також, згідно посадової інструкції, відповідальною особою за ведення документації та проведення інструктажів з охорони праці, техніки безпеки, протипожежної безпеки, надання першої медичної допомоги при настанні нещасного випадку, придбання, зберігання та видачу засобів індивідуального захисту є особисто ОСОБА_1 , про що свідчить особистий підпис у посадовій інструкції завідуючого господарством КП «Фортеця».

Статтею 2 Кодексу законів про працю України встановлено, що працівники мають право на здорові і безпечні умови праці, на гідне ставлення з боку роботодавця, інших працівників, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби або реабілітації, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.

Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII визначено, що інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Статтею 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV встановлено, що медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема, ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання. Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 11 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі - Положення №1317) встановлено, що ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках), ушкодження здоров`я яких пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків, та потреба у медичній і соціальній допомозі визначаються на підставі направлення лікувально- профілактичного закладу, роботодавця або уповноваженого ним органу чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або територіального органу Пенсійного фонду України, суду чи прокуратури.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2012 № 420 затверджено Порядок встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків (далі Порядок № 420).

Відповідно до пункту 1.4. Розділу I Порядку № 420 медико-соціальна експертиза потерпілого здійснюється МСЕК у складі комісії відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, за наявності, серед іншого, направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд), суду чи прокуратури.

Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що 23 червня 2021 року позивач отримав виробничу травму у зв`язку з чим було створено комісію з спеціального розслідування нещасного випадку, яка за наслідком проведеного розслідування склала акт за формою Н-1/П, відповідно до якого комісія дійшла висновку, що основною причиною нещасного випадку спеціальна комісія вважає: п. 20 незабезпеченість засобами індивідуального захисту потерпілого ОСОБА_1

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловили окремі думки щодо спеціального розслідування нещасного випадку в яких вказали, що згідно ОСОБА_1 безпосередньо підпорядкований директору, а на 23 червня 2021 року до часу настання нещасного випадку, директором КП «Фортеця», ніяких розпоряджень та наказів, ні в усному ні в письмовому вигляді, щодо ремонту вхідних воріт не було надано. На цей час було заплановано та надано усне завдання щодо збору та монтажу декоративної качелі. Відповідно, до зазначених робіт (збір та монтаж декоративної качелі) засобів індивідуального захисту не потребується. Тому розпоряджень щодо видачі засобів індивідуального захисту не було. Відповідальною особою за ведення документації та проведення інструктажів з охорони праці, техніки безпеки, протипожежної безпеки, надання першої медичної допомоги при настанні нещасного випадку, придбання, зберігання та видачу засобів індивідуального захисту є особисто ОСОБА_1 .

Також встановлено, що позивач неодноразово звертався до директора КП «Фортеця» із вимогою про видачу направлення на проходження МСЕК через відмову лікувального закладу та Фонду соціального страхування від нещасних випадків надати таке направлення.

З матеріалів справи вбачається, що керівництвом КП «Фортеця» позивачу неодноразово було відмовлено у видачі направлення на проходження МСЕК, які аргументовані тим, що з 25.07.2022 ОСОБА_1 відповідно до наказу №8-К було звільнено за прогул без поважних причин, а отже трудові відносини між ним припинилися тому видавати направлення не можуть.

Представник відповідача факту відмови роботодавця у наданні позивачу направлення для визначення ступеня втрати професійної працездатності не заперечував, однак посилався на не завершення повторного розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем та відсутність нового акту за наслідком повторного розслідування, а також вказував на можливість отримання позивачем направлення на МСЕК від інших органів.

Зі змісту пункту 11 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності вбачається, що ступінь втрати професійної працездатності працівників (у відсотках) визначаються на підставі направлення, яке може видаватися, серед інших суб`єктів, також роботодавцем.

Зазначену норму Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності слід розуміти так, що роботодавець є окремим суб`єктом, що видає направлення для визначення ступеня втрати професійної працездатності працівника. При цьому, право працівника на отримання від роботодавця направлення на МСЕК для визначення ступеня втрати професійної працездатності не ставиться у залежність від наявності акту розслідування нещасного випадку.

Зазначений висновок також підтверджується положеннями пункту 1.4. Розділу I Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, в якому зазначено, що для здійснення медико-соціальної експертизи потерпілого, серед інших документів, подається направлення роботодавця.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про можливість отримання позивачем направлення на МСЕК від інших органів, оскільки вибір суб`єкта, який має видати направлення на МСЕК для визначення ступеня втрати професійної працездатності належить саме потерпілому та позивач скористався цим правом, звернувшись саме до роботодавця із відповідною заявою.

При цьому, наявність листа Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №б/н від 27.10.2023 про розгляд запиту від 27.10.2023 КП «Фотеця» із вимогою провести повторне розслідування нещасного випадку, та доводи сторони відповідача, що рішення про проведення повторного спеціального розслідування ще не прийнято, суд зазначає, що вказана обставина не перешкоджає виконанню роботодавцем обов`язку видати позивачу направлення для визначення ступеня втрати ним професійної працездатності.

Суд наголошує, що припинення трудових відносин не є підставою для відмови потерпілому у видачі направлення для встановлення проценту втрати працездатності. Зокрема, стаття 36 КЗпП визначає підстави припинення трудового договору, але не обмежує права працівників на отримання компенсацій та інших виплат у разі травм на виробництві або професійних захворювань. Це означає, що навіть після припинення трудових відносин, працівник має право на встановлення проценту втрати працездатності та відповідні виплати.

Ураховуючи, що відповідач після отримання заяви позивача із проханням надати направлення на МСЕК для визначення процента втрати працездатності, відповідного направлення не надав, чим порушив пункт 11 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення порушених трудових прав позивача та зобов`язання відповідача видати позивачу направлення на медико-соціальну експертну комісію для визначення ступеню втрати професійної працездатності.

Право на відшкодування шкоди, в тому числі й моральної, настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Адже втрата працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено. Таку позицію знаходимо у рішенні Конституційного Суду України від 27.01.2004 у справі № 1-9/2004.

Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 у справі № 1-9/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

При цьому, у рішенні Конституційного суду України від 27.01.2004 у справі № 1-9/2004 визначено, що саме висновок медико-соціальної експертної комісії, який встановлює стійку втрату професійної працездатності, служить основним доказом цього та визначає право на відшкодування спричиненої моральної шкоди, внаслідок втрати працездатності на підприємстві (установі, організації). Що в свою чергу зумовлює необхідність працівника, який постраждав від нещасного випадку на виробництві або отримав професійне захворювання, звертатися до МСЕК з метою встановлення стійкої втрати професійної працездатності.

Аналогічну позицію знаходимо у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 210/3177/17 від 20.11.2019, у справі № 210/5258/16-ц від 05.12.2018, у справі № 210/2104/16-ц від 23.01.2019, а також у постанові Верховного Суду у справі № 210/5107/20 від 10.08.2022.

Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц зроблено висновок, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства».

У постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі №757/8304/22 зроблено висновок, що компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення.

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди виникає в потерпілого працівника з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а, отже, буде реалізоване за наявності довідки МСЕК про встановлення стійкої втрати професійної працездатної.

Ураховуючи встановлення судом факту порушення трудових прав позивача внаслідок ненадання відповідачем направлення позивачу для визначення процента втрати працездатності за його заявою, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІІ групи, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за задоволення 2 вимог немайнового характеру у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 19, 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Фортеця» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Комунального підприємства «Фортеця» щодо невидачі ОСОБА_1 направлення на медико-соціальну експертну комісію для визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Фортеця» видати ОСОБА_1 направлення на медико-соціальну експертну комісію для визначення ступеню втрати професійної працездатності.

У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі 300 000,00 (триста тисяч) гривень - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Фортеця» на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Комунальне підприємство «Фортеця», , юридична адреса: 65045, м. Одеса, вул. Троїцька,43; фактична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ушакова, 2-В.

Повний текст судового рішення складено 10 жовтня 2024 року.

Суддя Н.Д. Анісімова