Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

11 липня 2024 року

м. Шаргород

Справа № 152/864/24

Провадження № 2/152/360/24

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Соколовської Т.О., з участю секретаря судового засідання Ансілевської Я.О., розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах та від імені якої діє адвокат Піпко Андрій Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

учасники справи не прибули,

встановив :

У червні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Піпка А.М. пред`явила в суді позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді Шаргородського районного суду від 18.06.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 09 годину 11 липня 2024 року (а.с.21).

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка А.М. 01.07.2024 до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що наразі батьківство ОСОБА_2 над дитиною ОСОБА_3 не встановлено, в провадженні судді Шаргородського районного суду Вінницької області Роздорожної А.Г. перебуває цивільна справа №152/417/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 31.05.2024 призначено у даній справі судово-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Рішення суду в зазначеній справі матиме значення для розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє адвокат Піпко А.М., до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки стосується обставин, які входять в предмет доказування у даній справі.

У судове засідання сторони та їх представники не прибули.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Піпко А.М. поступила письмова заява про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі у відсутності позивача та його представника. Клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Країло С.В. у судове засідання не прибув. Від нього надійшло письмове заперечення щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що за змістом частини другої статті 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема з підстави наявності спору про батьківство.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та клопотання, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення з наступних підстав.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на наведене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі.

Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

У цій справі зупинення провадження було обумовлено об`єктивною неможливістю розгляду справи, оскільки у справі № 152/417/24 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог, зокрема, чи є відповідач біологічним батьком дитини чи ні, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини можливе лише з батька дитини (стаття 180 СК України).

Надані позивачем докази не дозволяють суду визначити походження дитини від відповідача та встановити наявність чи відсутність підстав для стягнення з нього аліментів, оскільки саме від вирішення справи про визнання батьківства залежало вирішення спору про стягнення аліментів.

Пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи, а за змістом частини другої статті 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема з підстави наявності спору про батьківство.

Вказане нормативне регулювання запроваджено у цивільно-процесуальному законодавстві Законом України від 17 травня 2017 року № 2037 - VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та надалі було закріплено у чинній редакції ЦПК України.

Сімейним законодавством України передбачені, зокрема, такі спори про батьківство, як спір між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини (стаття 129 СК України); оспорювання батьківства матір`ю дитини або особою, яка записана батьком дитини (статті 136-138 СК України).

Означені спори покликані визначити походження дитини від чоловіка, який записаний батьком дитини за його заявою, поданою спільно з матір`ю дитини (пункт 1 частини другої статті 125, частина перша статті 126 СК України) або у зв`язку з перебуванням у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини ( стаття 133 СК України), однак це батьківство оспорюється.

Натомість, визначення судом походження дитини шляхом визнання або встановлення факту батьківства за рішенням суду можливе виключно у випадках, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України (частина четверта статті 128, частина перша статті 130 СК України).

Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по-батькові записуються за її вказівкою.

Аналіз зазначених положень СК України дає підстави для висновку про те, що визнання батьківства або встановлення факту батьківства (статті 128, 130 СК України) є способами визначення судом походження дитини від особи, яка не записана батьком дитини. Такі справи спрямовані на захист прав матері, батька або дитини задля виникнення у особи, яка є біологічним батьком, прав та обов`язків батька.

Означені справи розглядаються судом в порядку позовного або окремого провадження і не є спором про батьківство у розумінні статей 129, 136-138 СК України, наявність якого перешкоджає зупиненню провадження у справі про стягнення аліментів.

Зупинення провадження у справах про стягнення аліментів на утримання дитини або її матері до вирішення спору про визнання батьківства дозволяє стягнути аліменти з дня пред`явлення позову (частина перша статті 191 СК України) у випадку набрання законної сили рішенням суду про визнання батьківства. Зазначене відповідає меті законодавця посилити захист права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, які у цьому випадку будуть стягуватись за весь час розгляду справи про встановлення батьківства.

Водночас, наслідком відмови у задоволенні позову про визнання батьківства є відмова у позові про стягнення аліментів, отже, у цьому випадку зупинення провадження у справі про стягнення аліментів до ухвалення судового рішення про визнання батьківства не зашкодить інтересам дитини на належне утримання та не порушить прав відповідача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 234/10082/18.

У справі, що розглядається запис про батька дитини ОСОБА_3 вчинено за вказівкою матері на підставі частини першої статті 135 СК України.

У справі № 152/417/24 ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_1 про визнання батьківства стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до вимог статті 128 СК України.

ОСОБА_2 не значиться батьком дитини у Книзі реєстрації народжень, оскільки відповідної заяви від не подавав.

Отже, у вказаній справі відсутній спір про батьківство (статті 129, 136-138 СК України), який міг би перешкоджати зупиненню провадження у справі про стягнення аліментів на утримання дитини.

Таким чином, до правовідносин, які виникли у даній справі не підлягають застосуванню положення частини другої статті 252 ЦПК України щодо заборони зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема, з підстави наявності спору про батьківство.

За приписами п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

На підставі викладеного, з урахуванням неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, суд вважає за необхідне зупинити розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 251, ст.ст. 253, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі №152/864/24 за позовом ОСОБА_1 в інтересах та від імені якої діє адвокат Піпко Андрій Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 152/417/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала постановлена та підписана 11.07.2024.

Головуючий суддя Т.О. Соколовська