КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024року місто Київ

справа №755/2175/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Савлук Т.В., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року позивач ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на його користь заборгованість:

з оплати послуг з централізованого опалення у розмірі 23828,88 грн. за період з січня 2016 року по 01 січня 2024 року;

з оплати послуг за постачання гарячої води у розмірі 4711371 грн.за період з січня 2016 року по 01 січня 2024 року;

інфляційну складову боргу у розмірі 23929,95 грн. за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року;

3 % річних у розмірі 7271,26 грн. за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року, а також судові витрати.

В обґрунтування вимог посилався на те, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії.

Вказував, що споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 є відповідачі.

Зазначав, що відповідачіз січня 2016року не вносятьплату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за отримані послуги з гарячого водопостачання, що обумовило виникнення заборгованості.

Посилаючись на те, що відповідачі, в порушення норм діючого законодавства, не виконуютьсвоїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані послуги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також позивач відповідно до ст.625 ЦК України вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року позов ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 70942,59 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 9231,99 грн. та 3% річних у розмірі 3642,09 грн., а всього на загальну суму 83816,67 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» судові витрати по сплаті судового збору в рівних частках в розмірі 757,00 грн., з кожного відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що така заборона не стосується 3% річних та інфляційних втрат, передбачених ст.625 ЦК України, оскільки вони не є неустойкою (штрафом, пенею), а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошової зобов`язання, яка має компенсаційний характер.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи..

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року №198.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва від 21 листопада 2023 року №102772905 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 з 23 березня 1993 року, ОСОБА_1 з 23 березня 1995 року, ОСОБА_3 з 04 листопада 1997 року, ОСОБА_4 з 18 червня 1999 року, а отже останні є споживачамим послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою.

Відповідно до розрахунку наданого ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ»» до позовної заяви, відповідачіненалежним чином виконують свої зобов`язанняпо оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язкуз чим у останніх утворилася заборгованість, яка станом на 01 січня 2024року становить: 23828,88грн. - заборгованість зі сплати послуг з централізованого опалення, 47113,71грн. - заборгованість зі сплати послуг за гаряче водопостачання.

Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, встановивши, що відповідачі своєчасно не вносили плату за послуги з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послуги з гарячого водопостачання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 23828,88 грн. та заборгованості із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 47113,71 грн.

Вказані обставини підтверджуються долученими до справи доказами, які надано позивачем, у свою чергу, відповідачі не скористалися правом подати докази на спростування заявлених вимог та належного виконання зобов'язання по сплаті за спожиті комунальні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідачів інфляційну складову боргу у розмірі 23929,95 грн. за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року та 3 % річних у розмірі 7271,26 грн. за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційної складової за період з січня 2016 року по березень 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а тому нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат за період березня 2020 по дату завершення нарахування зобов`язань згідно розрахунку заборгованості - грудень 2023 року на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми матеріального права.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов'язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Тобто, закон звільняє боржників саме від сплати неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на вказаний вище період. У той же час, платежі компенсаційного характеру, встановлені статтею 625 ЦК України - інфляційні, а також 3% річних від простроченої суми, не є неустойкою, та звільнення від таких заходів відповідальності законом не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні 3% річних та інфляційних втрат за період після березня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період военного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, нені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

З розрахунків наданих позивачем вбачається, що ним здійснені нарахування 3% річнихта інфляційних втрат за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року.

Так, розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V -3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%.

Отже, з відповідачів на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» підлягають стягненню 3% річних в розмірі 7271,26 грн. за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022року.

Розрахунок інфляційних втрат обчислюється за такою формулою: IV=(S*I/ 100 - S) *Q/DM, де S - сума заборгованості, I- індекс інфляції, Q- кількість днів прострочки, DM - кількість днів у місяці, 100 - 100%.

Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 23929,95 грн. за період з січня 2016 року по 23 лютого 2022 року.

А відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі по 1892,50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», місцезнаходження: місто Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 23828 грн. 88 коп., за послуги з постачання гарячої води - 47113 грн. 71 коп., 3% річних у розмірі 7271 грн. 26 коп., інфляційні втрати у розмірі 23929 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», місцезнаходження: місто Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, судові витрати у розмірі по 1892 грн. 50 коп. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: