САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3762/24
Провадження №2-н/726/1376/24
УХВАЛА

Іменем України

27.11.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина», в інтересах якого діє ОСОБА_1 , боржники: ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги з вивезення побутових відходів, -

ВСТАНОВИВ :

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що боржники, як мешканці, що проживають за адресою АДРЕСА_1 , є індивідуальними споживачами наданих заявником послуг з вивезення побутових відходів відповідно до умов договору, розміщеному на офіційному сайті ТОВ "Укрвторресурси - Буковина" за посиланням: https://uvrbuk.com.ua/dogovir.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Частиною третьою ст. 163 ЦПК України визначено перелік документів, які додаються до заяви про видачу судового наказу , при цьому ст. 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Отже, з системного аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що при зверненні до суду з даною заявою заявник повинен долучати до заяви її копії та копії доданих до неї документів відповідно до кількості боржників, натомість до вказаної заяви таких копій не додано.

Оскільки заявник звернувся до суду з використанням системи «Електронний суд», слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Натомість матеріали заяви не містять відомостей щодо наявності у боржників зареєстрованих офіційних електронних адрес, а тому положення ч. 4 ст. 163 ЦПК України в даному випадку застосуванню не підлягають.

Так, ч.5, ч. 6 ст. 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При цьому, ч. 7 ст. 43 ЦПК України регламентовано, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, за загальним правилом, звертаючись до суду із процесуальними документами в електронній формі, учасники процесу, якими відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні є заявник та боржник, зобов`язанні долучати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Окремо слід також звернути увагу на додані до заяви копії документів, які відповідно до ч. 4 ст. 90 ЦПК України мають бути засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема за змістом ч. 5 ст. 90 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є виконавцем послуги з поводження з побутовими відходами на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 р. № 602/27 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів на окремих територіях м. Чернівців», додатку 2 до рішення виконавчого комітету міської ради 11.12.2020 №602/27 «Території надання послуги з вивезення побутових відходів в м. Чернівцях товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина».

Разом з тим, із вказаного Додатку №2 не вбачається, що ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» уповноважений на надання послуг з вивезення побутових відходів за адресою місця проживання боржників (провулок Підгурського, м. Чернівці).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Окрім того, за змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Зі змісту судового наказу та додатків до нього, зокрема акту звірки взаємних розрахунків, вбачається що до розміру заборгованості включено борг який існував станом на червень 2021 року, тобто заборгованість обчислено за період з червня 2021 року по вересень 2024 року.

За змістом ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином з моменту виникнення у заявника права вимоги до боржників пройшов строк, який перевищує позовну давність.

При вирішенні заяв поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Таким чином обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу, а повинні досліджуватись судом при розгляді відповідного спору.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 10, 163, 165, 166, 177, 185, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина», в інтересах яких діє ОСОБА_1 , боржники: ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги з вивезення побутових відходів.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена через Садгірський районний суд м. Чернівці до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. В. Байцар