Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/936/24

Провадження № 2/943/785/2024

28 листопада 2024 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок, загальною площею 1,4168 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Милятинської сільської ради (тепер території Буської міської ради Золочівського району Львівської області). 24.06.2011 року був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Дячик А.В., між позивачкою та ОСОБА_3 , згідно якого позивачка зобов?язалась дотримати до дня смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_3 на підставі вказаного вище договору довічного утримання, приватним нотаріусом Дячик А.В. було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173216053 від 10.07.2019 року про реєстрацію за позивачкою права власності на квартиру, що за життя належала спадкодавцеві. Позивачка є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину, здійснє постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки звернулась до нотаріуса, проте було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину для оформлення своїх спадкових прав, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Оскільки ОСОБА_3 за життя не виготовила правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Тому просить суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно.

Позивачка, до початку судового засідання, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача також подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень щодо такого, не подали.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області від 20.05.2019 року підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 23.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельних ділянок, а саме:

- земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 1,2764 га кадастровий номер :14:001:0124, земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,1404 га кадастровий номер :14:001:0122, загальною площею 1,4168 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Милятинської сільської ради Буського району Львівської області (тепер території Буської міської ради). (Державний акт на право приватної власності на землю серія I-ЛВ № 053686 від 28.02.2000 року, реєстровий № 3311, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року № 72).

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-024, № НВ-024 від 02.04.2024 року підтверджується факт належності земельних ділянок ОСОБА_3 .

З витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-024, № НВ-024 від 19.04.2024 року, вбачається що, вартість: земельної ділянки: кадастровий номер :14:001:0122 становить 1711 грн, земельної ділянки: кадастровий номер :14:001:0124 становить 54917.64 грн.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.

Згідно ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

24.06.2011 року було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Буської державної нотаріальної контори Дячик А.В. між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно якого позивачка зобов?язалась дотримати до дня смерті спадкодавця. Однак після смерті ОСОБА_3 на підставі вказаного вище договору довічного утримання, приватним нотаріусом Дячик А.В. було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 173216053 від 10.07.2019 року про реєстрацію за мною права власності на квартиру, що за життя належала спадкодавцеві.

Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки на час смерті ОСОБА_3 проживала разом з нею в одному житловому будинку без реєстрації більше п`яти років, вела спільне господарство, дотримала до смерті та здійснила поховання, що стверджується довідкою виданою Милятинським старостинським округом Буської міської ради Золочівського району Львівської області № 238 від 09.04.2024 року.

Суд приходить до переконання, що позивачка дійсно здійснила поховання ОСОБА_3 та проживала разом з нею більше п?яти років в одному житловому будинку. Отже і має право спадкувати майно після її смерті за законом у відповідності до ст. 1264 ЦК України.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1264,1268 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителькою с. Новий Милятин Золочівського району Львівської області, право власності на спадкове майно, а саме:

- земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 1,2764 га кадастровий номер :14:001:0124, земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,1404 га кадастровий номер :14:001:0122, загальною площею 1,4168 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Милятинської сільської ради),впорядку спадкування по закону, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда