КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/2783/14-ц
Провадження № 4-с/552/24/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шаповал Т.В.,

при секретарі - Біжко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за скаргою представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з усього нерухомого майна боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 01.10.2024 року звернувся до суду зі скаргою на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з усього нерухомого майна боржника.

У скарзі посилалась на те, що рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2014 року,справа №552/2783/14-ц, позовні вимоги задоволено частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, ОСОБА_4 у розмірі частини його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини починаючи з 12.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 12.05.2014 року на весь час знаходження ОСОБА_3 у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_4 ,але не більше ніж до досягнення дитиною трирічного віку.

Вказувала, що 20.06.2014 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43759443. 20.11.2019 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтави винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника на підставі заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищував суму платежів за три місяці. Дана заборгованість виникла через те, що боржник звільнився з офіційної роботи, кошти перераховував самостійно на картку ОСОБА_3 .. остання це заперечувала, проте ОСОБА_1 приніс до виконавчої служби всі квитанції про сплату аліментів.

Посилалась на те, що у зв`язку зі зміною місця проживання ОСОБА_1 . матеріали виконавчого провадження були передані з Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 28.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, яке за ним зареєстровано. 23.09.2024 отримано останнім лист з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на звернення від 23.09.2024, де зазначено, що у них на обліку знаходиться постанова державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві №ВП43759443 від 09.05.2024 року про стягнення аліментів з пенсії ОСОБА_1 на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини доходу щомісячно, починаючи з 01.06.2024 до досягнення дитиною повноліття. Вищезазначена постанова надійшла на адресу Головного управління 17.05.2024Ю відрахування аліментів розпочато з 01.06.2024. Оскільки в постанові ВДВС зазначено, що борг станом на 01.06.2024 становить 3718,80 грн., утримання проводилися по 50% з пенсії до повного погашення заборгованості. У липня 2024 заборгованість за сплати аліментів утримано в повному обсязі. З 01.08.2024 проводяться утримання поточних аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Вказувала, що 23.09.2024 у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Чосік М.І. отримав відповідь стосовно заяви про зняття арешту, де зазначено, що правові підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні, арешт може бути знятий за рішенням суду.

Просив суд визнати неправомірними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у знятті арешту всього майна боржника, накладеного постановою від 20.11.2019 року у межах виконавчого провадження №43759443.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти ( скасувати) арешт накладений на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , який накладено постановою від 20.11.2019 року у межах виконавчого провадження №43759443.

09.10.2024 року до суду від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу. Зазначили, що правові підстави у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для звільнення майна з - під арешту, накладеного державним виконавцем, відсутні, оскільки відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника. При розгляді скарги поклались на розсуд суду.

У судове засідання скаржник та його представник не з`явились, попередньо надали до суду заяву про проведення розгляду справи у їх відсутність.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції свого представника у судове засідання не направили, попередньо звернулись із клопотанням про проведення судового засідання без участі їх представника.

Стягувач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що їх неявка не перешкоджає розгляду, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11.06.2014 року, справа №552/2783/14-ц, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини починаючи з 12.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 12.05.2014 року на весь час знаходження ОСОБА_3 у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше ніж до досягнення дитиною трирічного віку .

Постановою державного виконавця від 20.06.2014 року відкрите виконавче провадження №43759443.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дорошко П.С. від 20.11.2019 року, у межах виконавчого провадження №43759443, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 ..

Із даної постанови вбачається, що арешт накладений у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Із заяви ОСОБА_6 від 24.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачує аліменти щомісячно, регулярно та в повному обсязі. Заборгованість станом на 24.04.2024 відсутня, претензій не має.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Мисюри В.М. від 30.04.2024 року, у межах виконавчого провадження №43759443, передано виконавчий лист №552/2783/14-ц виданий 17.06.2014 року, Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Проніної Л.М. від 09.05.2024, прийнято виконавче провадження №43759443 з примусового виконання виконавчого листа №552/2783/14-ц.

Із повідомлення ГУ ПФУ в Полтавській області від 24.09.2024 року вбачається, що на обліку у ГУ ПФУ в Полтавській області знаходиться постанова державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №43759443 від 09.05.2023 про стягнення аліментів з пенсії ОСОБА_1 на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини доходу щомісячно, починаючи з 01.06.2024 до досягнення дитиною повноліття. Вищезазначена постанова надійшла на адресу Головного управління 17.05.2024, відрахування аліментів з пенсії розпочато з 01.06.2024. Оскільки в постанові ВДВС зазначено, що борг станом на 01.06.2024 становить 3718,80 грн. утримання проводилися по 50 % з пенсії до повного погашення заборгованості. У липні 2024 заборгованість зі сплати аліментів утримано в повному обсязі. З 01.08.2024 проводяться утримання поточних аліментів.

Із повідомлення Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №114 324 від 02.09.2024 року, вбачається, що правові підстави для зняття арешту з майна боржника наразі відсутні.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч.ч. 4,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Хоча, на даний час, рішення суду не виконано, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої сина , підлягають стягненню з ОСОБА_1 до досягнення дитиною 18 років, відомості про наявність заборгованості відсутні.

За статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного Кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст..447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст..451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вище викладені обставини та враховуючи, що припинили існувати ті умови, які були підставою для накладення арешту, а подальше існування арешту порушує права скаржника, як власника майна, його існування є необґрунтованим та порушує права та інтереси скаржника , тому такий арешт має бути знятим.

Тому суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 450-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з усього нерухомого майна боржника задовольнити.

Визнати неправомірними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у знятті арешту всього майна боржника, накладеного постановою від 20.11.2019 року у межах виконавчого провадження №43759443.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт накладений на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , який накладено постановою від 20.11.2019 року у межах виконавчого провадження №43759443.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу у 15-денний термін з дня її проголошення.

Головуючий Т.В.Шаповал