У Х В А Л А

20 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 559/4056/13-ц

провадження № 61-14659ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 12 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Привільненської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та

ВСТАНОВИВ:

Угрудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому, збільшивши позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а саме: на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати частково недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 березня 2012 року ОСОБА_5 в 1/2 частині; скасувати право власності

ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної частки (паю) із землі, яка перебувала в колективній власності Сільськогосподарського підприємства «ІКВА».

09 листопада 2022 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області в задоволенні позову відмовлено.

Справа слухалася судами неодноразово.

12 вересня 2024 року постановою Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

Позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право на 1/8 частину будинковолодіння за адресою:

АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право на 1/4 частини земельної частки (паю), що належала померлому ОСОБА_4 на підставі сертифікату від 15 жовтня 1996 року серії РВ № 0106417 як члену Сільськогосподарського підприємства «ІКВА» на підставі рішення Дубенської районної державної адміністрації від 03 жовтня 1996 року

№ 446, розміром 3,29 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори

22 березня 2012 року ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за № 2-64 про право на всю частину земельної частки (паю), що належала померлому ОСОБА_4 на підставі сертифікату від 15 жовтня 1996 року серії РВ № 0106417 як члену Сільськогосподарського підприємства «ІКВА» на підставі рішення Дубенської районної державної адміністрації від 03 жовтня 1996 року № 446, розміром

3,29 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду

від 12 вересня 2024 року, в якій просить її скасувати, рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 листопада 2022 року залишити в силі.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року в справі № 305/235/17, від 11 вересня 2020 року в справі № 348/618/15-ц,

від 25 листопада 2020 року в справі № 631/1153/13-ц, від 03 березня 2021 року в справі № 747/467/18, від 05 березня 2021 року в справі № 585/2993/17,

від 03 листопада 2021 року в справі № 452/938/18, від 14 квітня 2022 року в справі № 333/537/13, від 30 січня 2023 року в справі № 463/9696/20, від 28 вересня

2023 року в справі № 753/22860/17, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 12 вересня

2024 року.

Витребувати з Дубенського міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 559/4056/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Привільненської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська