Справа № 130/754/24
Провадження № 22-ц/801/2606/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року у справі №130/754/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Енера Вінниця» в особі ОСОБА_2 головного адміністратора про невиконання відповідачем акта НКРЕПК від 23.03.2018, роз`яснень товариства «Енера Вінниця» щодо правил надання договору та розділу 2 договору, -

встановив:

Не погодившись з рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не може бути прийнята до розгляду та, відповідно, не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження в справі з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині обґрунтувань вимог до суду апеляційної інстанції містить лише посилання на неправомірні, на думку скаржника, дії судді щодо вирішення спору та питання про судовий збір.

Зокрема ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не вказав у чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість судового рішення та не зазначив нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Крім того, апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначає підстав щодо звільнення його від сплати судового збору на Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон), лише надає копію ухвали Вінницького апеляційного суду, постановленої за наслідками іншої справи, у якій суд зазначив, що на нього розповсюджується ч.3 ст. 22 Закону.

Водночас вважаю за необхідне зазначити для відома скаржника, що відповідно до пункту 22 статті 1 Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Зі змісту позовних вимог та прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 видно, що Закон України «Про захист прав споживачів» не регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, оскільки позовні вимоги мають загальний характер, стосуються виключно договірних правовідносин між сторонами.

Відповідно до статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 4 Закону ставки судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюються у такому розмірі - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З урахуванням заявленої вимоги немайнового характеру за подання апеляційної скарги на судове рішення у цій справі судовий збір становить 1816, 80 грн (1211,20 грн розмір, що підлягав сплаті в суді першої інстанції х 150%).

Вказаний розмір судового збору за подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду має бути перераховано або сплачено за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Вінницькій області/м.Вінниця/22030101

Код ЄДРПОУ: 37979858

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UА0002856

Згідно частин 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких підстав, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк на усунення недоліків шляхом шляхом сплати судового збору, а також приведенням змісту апеляційної скарги відповідно до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 356 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року залишити без руху.

Надати апелянту строк сім днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків та роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник