Справа № 192/2283/24
Провадження № 2/0203/1783/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України, в якому просить:

-визнати приватну компанію (організацію) Солонянський районний суд Дніпропетровської області пірацькою організацією;

-повернути ОСОБА_1 все майно, отримане за допомогою пірацької діяльності а саме: нерухоме майно приміщення магазину «Техніка», вбудованого в житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу;

-відкликати рішення по справі №192/2905/13-ц, ухвалене Солонянським районним судом Дніпропетровської області, з подальшим вилученням з його змісту недостовірної інформації;

-стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України на його користь моральну шкоду, завдану незаконними діями співробітників Солонянського районного суду Дніпропетровської області, в сумі 1 000 000 000,00 грн.

Розпорядженням голови Солонянського районного суду Дніпропетровської області №11-р від 23.08.2024 цивільну справу №192/2283/24 (провадження №2/192/704/24) передано до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності на підставі ч. 6 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.09.2024 визначено підсудність цивільної справи №192/2283/24 (провадження №2/192/704/24) за позовом ОСОБА_1 до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи №192/2283/24 (провадження №2/192/704/24) від 12.09.2024 між суддями Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду справи визначено головуючого суддю Іваницьку І.В., якій справа канцелярією суду була передана 16.09.2024.

23 вересня 2024 ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву залишено без руху як таку, що не відповідала вимогам п.п. 4,5 ч.1 ст. 175, п.2 ч.3 ст. 175, ст. 177 та судом було надано позивачу строк для усунення недоліків відповідно до ст. 185 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали та попереджено позивача, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали суду про залишення заяви без руху позивач отримав 3 жовтня 2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №383. Отже, строк на усунення недоліків спливає 14.10.2024.

Позивачем 04.10.2024 подано до канцелярії суду повідомлення №1 про зміну статусу правовідносин, в якому він зазначає про свій правовий статус Людина, та запропонував суду звернутися до його Творця і отримати всю необхідну інформацію для розгляду справи.

15.10.2024 позивачем додатково подано до канцелярії суду повідомлення №3 та №4.

З огляду на надані суду повідомлення, позивач не усунув у встановлений строк в ухвалі суду 23.09.2024 недоліки, а, навпаки, намагається уникнути будь-яких вказівок, щодо зазначених в ухвалі недоліків, надаючи при цьому власну оцінку як Конституції України, так і Законам України, якими керувався суд при постановлені ухвали про залишення позовної заяви без руху, зокрема, у відповідності до положень Цивільно процесуального кодексу України, який є чинним та неконституційним не визнавався Конституційним Судом України, норми якого є обов`язковими до виконання як органами державної влади, так і учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, проте право на суд не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У той же час у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у п. 41 свого рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За таких обставин, оскільки позивач з 03.10.2024 у встановлений судом строк не усунув виявлені недоліки позовної заяви, слід дійти висновку про повернення позовної заяви на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України про що постановляється ухвала.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Солонянського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В. Іваницька