Справа № 452/1433/20
УХВАЛА

судового засідання

22 листопада 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із учатю: представника заявника адвоката Школьної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Школьної Алли Вікторівни про зміну способу виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Самбірської райдержадміністрації, - про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулася до суду із заявою, в якій просила змінити спосіб і порядок виконання ухвали суду від 4 червня 2020 року в справі №452/1433/20, якою встановлений графік побачень для ОСОБА_1 із синами ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , а саме дозволити побачення першої та третьої суботи та неділі за місцем проживанням чи реєстрації ОСОБА_1 з 10:00 год. суботи до 20:00 год. неділі; - систематичні побачення з дітьми в їх день народження ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10:00 год. до 20.00год. за попередньою домовленістю з нею задля інтересів дітей.; - побачення з дітьми в день народження ОСОБА_4 22 грудня, та дні народження родичів: діда 28 квітня та баби 17 січня, рідної тітки 22 грудня та інших родичів за місцем проживання ОСОБА_4 з 11:00год. до 20:00год. за попередньою домовленістю з мамою дітей; - побачення з дітьми в релігійні та державні свята: 25 грудня - Різдво; 1 січня - Новий рік (парні роки з ночівлею з 11:00 год. 31.12 на 01.01 до 20:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1 ); Великдень (парні роки з ночівлею, напередодні свята з 11:00год. до 20:00год. наступної доби за моїм місцем проживання), 09 травня - День примирення, Трійця; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України; 14 жовтня - День захисника України; - побачення з дітьми у період хвороби, безперешкодне їх відвідування дітей за місцем їхнього фактичного знаходження (проживання); - можливість спільного відпочинку з дітьми під час літніх канікул протягом 45 днів за домовленістю з мамою дітей, без присутності матері, оздоровлення чи екскурсії, подорожі.

Посилаючись на те, що ухвалою суду від 4 червня 2020 року за заявою ОСОБА_2 змінено визначений рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06.06.2018 року графік побачень з дітьми та встановлено ОСОБА_1 наступний графік побачення з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без присутності матері за місцем колишнього проживання (місцем реєстрації) батька у АДРЕСА_1 з 11.00год. до 18.00год. другої та четвертої суботи кожного місяця. Зазначає, що з цього часу пройшло більше чотирьох років і за цей час виникли нові обставини, які вказують на необхідність зміни способу і порядку виконання рішення, зокрема заявник був звільнений за станом здоров`я від проходження військової служби і на даний час вже не перебуває у далеких від дому відрядженнях та бажає приділяти більше уваги вихованню та спільному відпочинку з своїми синами.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Школьна А.В. підтримала заяву, просила таку задовольнити з підстав звернення до суду; як 11 так і 22 листопада в судовому засіданні на запитання суду чітко наполягала на вирішенню спірних правовідносин у спосіб, передбачений ст. 435 ЦПК України.

Заінтересована особа ОСОБА_7 подала заперечення на заяву про зміну графіку побачень із дітьми, зазначила, що батько ОСОБА_1 негативно впливає на дітей, вони йог бояться, з цього приводу зверталася до дитячого психолога, який надав висновок, що зважючи на стресогінний вплив на малолтінх дітей, пов`язаний із спілкуванням з батьком, рекомендується у подальшому обмежити проведення таких зустрічей, та проводити у дні, встановлені рішенням суду, враховувати бажання дітей; крім того, пояснила, що вона була ініціатором зміни графіку побачень з тих підстав, що вона із дітьми переїхали в інший регіон, там діти ходять до навчального закладу, що унеможливлює виконання рішення суду про побачення із батьком по-середах та у присутності матері, оскільки вона перебуває на військовій службі, тому просила суд змінити графік побачень та вставновити дні зустрічей по суботах і без присутності матері виходячи з інтересів дітей, однак кількість годи для побачень суттєво тоді не змінилася (з 12 годин на місяць на 14 годин); заявник у своєму звернненні суттєво збільшив вимоги щодо кількості годин побачень, що не відповідає ухваленому рішенню суду; просила відмовити у задоволенні заяви.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Судом установлено, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 червня 2018 року зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 щодо участі у спілкуванні та у вихованні синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обидвох ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначено ОСОБА_1 побачення із дітьми ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у присутності матері ОСОБА_2 за місцем проживання у АДРЕСА_2 , або в іншому за погодженням із нею місці для їх спілкування. Надалі за заявою матері ОСОБА_10 ухвалою суд від 4 червня 2020 року змінено визначений рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06.06.2018 року графік побачень з дітьми та встановлено ОСОБА_1 наступний графік побачення з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без присутності матері за місцем колишнього проживання (місцем реєстрації) батька у АДРЕСА_1 з 11.00год. до 18.00год. другої та четвертої суботи кожного місяця.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 та витягу із наказу командувача сухопутних військ Збройних Сил України №135 від 09.02.2023р. ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Також судом встановлено, що із ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №452/818/17 від 24.04.2017 року стягуються аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.03.2017р. і до повноліття дітей.

Згідно з частиною першою ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз норм статті 435 ЦПК України дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, при вирішенні питання про встановлення нового способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення раніше встановленим способом.

Задоволення відповідної заяви є можливим лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі №693/426/17 (провадження №61-6283св19).

У постанові Верховного Суду від 4 травня 2020 року в справі №2-1927/11 (провадження №61-48245св18) викладено правовий висновок, згідно якого спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Отже, процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду, що суди й здійснили.

Заявник, батько дітей, важає, що на даний час наявні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду дотримання існуючого графіку побачення із синами, оскільки спосіб його життя змінився, він на даний час не працює і має більше часу для зустрічей із дітьми та хоче більше проводити часу з ними.

Тобто, у даному випадку має місце волевиявлення батька суттєво збільшити кількість годин побачень із дітьми, що тягне за собою іншій механізм правового врегулювання, зокрема подання окремого позову, оскільки із перелічених у заяві вимог батько фактично збільшує позовні вимоги, які вирішувалися первинним рішенням суду, та просить змінити судове рішення; посилання заявника на те, що вже було змінено спосіб виконання рішення за заявою матері дітей, суд до уваги не бере, оскільки таке її звернення не виходило за межі вже вирішених позовних вимог та кількість побачень відповідало уже ухваленому рішенню суду, тоді були наявні обставини, що ускладнювали виконання рішення суду, так як мати із дітьми виїхала на постійне місце проживання в іншу область та проходить там військову службу, діти відвідують навчальний заклад, проти чого тоді не заперечував і заявник.

Під час розгляду заяви про встановлення зміну способу виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви представника ОСОБА_1 , є відсутні переконливі доводи на підтвердження достатніх обставин та не надано доказів, у зв`язку з якими суду слід би було застосувати ст. 435 ЦПК України щодо зміни способу виконання рішення суду саме у визначений заявником спосіб. На переконаня суду за основне не слід лише брати до уваги зміни життєвих обставин у батька дітей, а зміну умов, способу, правил та іншого побуту самих дітей та їх матері, із переміною місця їх територіального проживання, де вже поширюється юрисдикція нової Служби у справах дітей та іншого суду, якщо батьки не досягнуть домовленості.

Із урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Школьної Алли Вікторівни про зміну способу виконання рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Самбірської райдержадміністрації, - про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня виготовлення 25 листопада 2024 року повного тексту судового рішення.

Суддя