Провадження №2-о/748/114/24
Єдиний унікальний № 748/4117/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

за участю секретаря судового засідання Проненко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . В обґрунтування заяви заявник зазначає, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з питання оформлення пенсії за віком. Однак, під час ознайомлення з документами виявлено розбіжності в написанні її по-батькові в свідоцтві про народження та в свідоцтві про укладення шлюбу з по-батькові у паспорті. Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки з його встановленням пов`язана можливість реалізації її права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження та призначено судове засідання.

Заявниця у судове засідання не з`явилася.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області явку представника в судове засідання не забезпечив, подав до суду пояснення в справі, в яких просив в задоволенні заявлених вимог відмовити повністю, пославшись на те, що відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі, зокрема, свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Також просив провести засідання без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч.2 ст.315 ЦПК України)

Згідно із ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

З викладеного випливає, що документ повинен бути правовстановлюючим, а не особистим. Саме тому справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить встановити факт належності їй свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, котрі видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, що у даному випадку згідно ч.3 ст.315 ЦПК України виключає судовий розгляд справи в окремому провадженні.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заявниці слід роз`яснити, що згідно п.5 ч.1 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

На підставі викладеного, керуючись ст.255, 258-261, 293, 315 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.І. Олещенко