Справа № 712/2446/24
Провадження № 2/712/1517/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

з участю представника позивача Сененко К.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження, стягнення аліментів. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ); Внести зміни до актового запису № 102 від 26 січня 2024 року про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України; Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису №102 від 26 січня 2024 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в графі "Батьки", вказати " Батько"- ОСОБА_2 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України; Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінінмуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття; Стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з лютого 2020 року вона проживала разом з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в квартирі, що належала матері відповідача ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Наприкінці квітня 2023 року вона завагітніла та повідомила про це відповідача, однак останній негативно сприйняв цю новину, та сказав, що походження дитини від нього визнає виключно після народження дитини та проведення з його ініціативи ДНК тесту.

У зв`язку із такою позицією відповідача, стосунки остаточно було припинено, та вона прийняла рішення проживати окремо.

16.01.2024 вона народила дитину та повідомила про це відповідача у електронному застосунку «Viber», надіславши фото доньки з пологового будинку, на що відповідач відреагував формально, її та дитину з пологового будинку не забирав.

26 січня 2024 року вона зателефонувала відповідачу та запитала останнього про його можливість прибути до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для проведення державної реєстрації народження їх дитини за спільною заявою батьків, так як вони з відповідачем не перебували в шлюбі. ОСОБА_2 категорично відмовився та повідомив, що дитину визнає виключно після проведення ДНК тесту, який він замовить згодом у приватному порядку.

Таким чином, вона вона змушена була зареєструвати дитину у встановлений законодавством строк на своє прізвище відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України.

В подальшому, з ініціативи відповідача, медико-генетичним центром «Мама Папа» було проведено аналіз ДНК на батьківство, відповідно до якого аналіз STR-локусів ДНК ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначають ймовірність його біологічного батьківства по відношенню до дитини з ймовірністю 99,9998%, комбінований індекс батьківства (СРІ):435 777. Тобто, ймовірність його батьківства по відношенню до дитини у 435 777 раз вища, ніж у випадкового чоловіка загальної популяції.

Після отримання результатів аналізу ДНК, відповідач у телефонному режимі зв`язався з нею та сказав, що він дійсно є біологічним батьком народженої нею дитини, проте відмовляється звертатися до органів реєстрації актів цивільного стану та вносити зміни до актового запису у свідоцтво про народження дитини і в графу «Батько» надавати власні персональні дані не буде, не бажає надавати дитині жодної допомоги та утримувати її.

З метою захисту своїх прав та прав дитини вона звернулася до суду з указаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, в порядку статті 178 ЦПК України, подав відзив на позову заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти проведення судово-медичної генетичної експертизи, на вирішення якої ставиться питання про те чи являється він біологічним батьком дитини ОСОБА_4 та, у випадку встановлення факту батьківства, не заперечує проти визнання його батьком дитини ОСОБА_4 та внесення змін до актового запису № 102 від 26.01.2024. Разом з тим, просив суд врахувати, що на його утриманні перебуває також малолітня донька ОСОБА_6 , на яку він вже сплачує аліменти у розмірі частини від усіх видів його доходу заробітку, а тому стягнення з нього аліментів, у випадку визнання батьківства, також у розмірі частини становитиме в загальному частину його доходів (заробітку), що суперечить нормам Сімейного кодексу. З огляду на викладене, відповідач не заперечує проти стягнення з нього 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про призначення у справі судово-медичної генетичної експертизи.

16.04.2024 ухвалою суду провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням судової експертизи.

05.09.2024 провадження у справі відновлено у зв`язку з на надходженням до суду висновку експерта.

Представник позивача - адвокат Сененко К.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині встановлення батьківства. В частині стягнення аліментів позовні вимоги визнав в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно із ст.7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис № 102. В графі батьки значаться - батько: ОСОБА_7 , мати: ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ).

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управіління юстиції у Черкаській області № 5 від 26.01.2024, державна реєстрація народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою.

Отже, підставою актового запису про народження дитини є заява її матері; запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

У відповідності до вимог ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до висновку експерта № 103-113-2024 від 12.07.2024 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 складає величину не менше ніж 99,99%. Таким чином, Hummel K at all «Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971., біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 практично доведено.

Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, вимога про визнання батьківства підлягає задоволенню.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що судом визнано відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо внесення до відповідного актового запису цивільного стану про народження дитини відомостей про відповідача як батька.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дітей.

Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Із наведеної норми слідує, що аліменти підлягають стягненню на користь того з батьків, з ким проживає дитина. При цьому спосіб стягнення аліментів (частина від заробітку (доходу) чи тверда грошова сума) обирається саме стягувачем аліментів. У даному випадку спосіб стягнення аліментів визначається позивачкою.

Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що малолітня дитина ОСОБА_8 проживає разом з мамою за адресою: АДРЕСА_2

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частині від його заробітку (доходу) у розмірі 1/4 частини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів суд має виходити із приписів статті 182 ЦПК України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідно до судового наказу, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 19.09.2019, відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу).

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2563 гривень.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідач є платником аліментів, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 26 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України регламентовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що позивачем було сплачено 16 302,00 грн. за проведення судово-медичної генетичної експертизи, що підтверджується квитанцією АТ КБ Приватбанк № 9346-2340-8977-2544 від 24.06.2024, указані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Оскільки відповідач є інвалідом 2- ї групи тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, ст. 121,122, 126, 128, 138, 180-182, 191, СК України, ст. 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 4-5, 12-13, 263-265, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Внести зміни до актового запису № 102 від 26 січня 2024 року про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України.

Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису №102 від 26 січня 2024 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в графі "Батьки", вказати " Батько"- ОСОБА_2 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінінмуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( РНОКПП НОМЕР_4 )судові витрати в розмірі 16 302 грн. ( шіснадцять тисяч триста дві ) гривні.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud2316/.

Головуючий :

Позивач- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 .

Треті особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), м. Черкаси, вул. Небесної сотні, 3.

Служба у справах дітей Черкаської міської ради: м. Черкаси, вул. Благовісна, 170 .