Справа № 703/3875/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

26 липня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Смілянський відділ державної реєстрів актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з заявою, в якій просить: встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаського району Черкаської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сміла Черкаського району Черкаської області; внести зміни до актового запису №655 від 06 грудня 2012 року про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, а саме: у графі «Батько» вказати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Сміла Черкаського району Черкаської області.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у цивільній справі за вказаною заявою встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог чинного ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Так, як вбачається з заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, вона просить суду встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно ч.1 ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту батьківства стверджує, що при реєстрації народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про батька дитини були внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при цьому посилається на свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2012 року, як на доказ, який підтверджує вищевказані доводи.

Однак, копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2012 року не містить відомостей, що запис про народження дитини - ОСОБА_3 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Будь-яких інших документів, які свідчать про те, що запис про народження дитини - ОСОБА_3 , у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, до заяви не додано.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відсутність документів, які підтверджують вчинення запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч.1 ст.135 СК України, позбавляють суддю об`єктивної можливості вирішити питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 до розгляду.

Згідно ч.1 ст.318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, спадкоємців - близьких родичів покійного (батьків, братів, сестер, дітей тощо), тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства померлого впливає на права та обов`язки інших спадкоємців.

У разі відсутності у померлого спадкоємців, заінтересованою особою повинен виступати орган місцевого самоврядування, який представляє громаду, на території якої знаходиться спадкове майно, а також орган реєстрації актів цивільного стану.

При цьому, зазначення у заяві мети встановлення факту, що має юридичне значення має важливе значення для правильного визначення кола заінтересованих осіб, а також для перевірки судом наявності спору про право.

Однак, у порушення вимог ст.318 ЦПК України, заявником ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту батьківства не зазначено мети встановлення такого факту та не визначено всіх заінтересованих осіб у даній справі.

Таким чином, заявнику слід вказати мету встановлення факту, що має юридичне значення, а також з урахуванням зазначеної мети визначитися із колом заінтересованих осіб у цій справі, на права та обов`язки яких вплине прийняте судом рішення.

Також, відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Згідно ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч.6 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Таким чином, заінтересованими особами у даній справі є також усі особи, які зазначені у ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі їх наявності, а також, з урахуванням відомостей, які зазначені у заяві ОСОБА_1 , Міністерство оборони України.

Крім того, згідно ч.2 ст.318 ЦПК України, до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

До заяви ОСОБА_1 додані копії письмових доказів, якими заявник обґрунтовує заявлені вимоги, однак жоден з них належним чином не засвідчений.

Не засвідчені або неправильно засвідчені копії документів є належними, проте недопустимими доказами.

Порядок засвідчення копій документів визначений п. 5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів (ДСТУ 4163:2020).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім того, до заяви ОСОБА_1 додано значну кількість фотокарток, при цьому такі не систематизовані, у таблицю зображені з пояснювальними написами (дата, місце, хто на них зображений) вони не складені.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суд протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без руху до усунення вищевказаних недоліків заяви.

Керуючись ст.175, 185, 260, 261, 293, 294, 315, 318, 358 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Смілянський відділ державної реєстрів актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства, - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків, який відраховується з дня отримання заявником копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись не поданою і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.В. Ігнатенко