ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/507/21 Головуючий суддя в суді І інстанції Кузьміна О.І.
Номер провадження: 22-ц/819/244/24 Суддя-доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів Воронцової Л.П.,

Майданіка В.В.,

секретар Олійник К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг від 12.03.2012 року станом на 12.11.2020 року в сумі 16 243,33 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 травня 2024 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Судове рішення мотивоване тим, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи представник позивача повторно, без поважних причин не з`явився у судове засідання, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до Херсонського міського суду Херсонської області для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за змістом п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України умовою залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача, є, зокрема, неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Звертаючись з позовною заявою до суду позивач просив розглядати вказану справу за його відсутності, подавши відповідне клопотання і таким чином визначившись зі своєю участю у судовому засіданні.

Суд першої інстанції не врахував вказаних обставин, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність передбачених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України підстав для залишення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перебувала у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області більше чотирьох років, справа неодноразово призначалася судом до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

У жодне судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не прибув, при цьому будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку судових повісток в електронний кабінет.

Залишаючи позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений представник позивача повторно не прибув у судове засідання та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим з огляду на наступне.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З наведеного слідує, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, у тому числі повторної неявки позивача в судове засідання.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави, визначеної п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що одночасно з позовною заявою представником АТ КБ «Приватбанк» подано до суду першої інстанції клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому викладено правову позицію щодо підтримки позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача. (а.с.54)

Крім того з матеріалів справи вбачається, що протягом всього періоду перебування справи у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області позивач не втрачав інтересу до справи, про що свідчить надання ним процесуальних заяв про відкладення розгляду справи, відповіді на відзив на позовну заяву тощо.

Зі змісту оскаржуваної ухвали суду вбачається, що вирішуючи питання про залишення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» без розгляду суд першої інстанції не врахував вказаних обставин, залишив поза увагою заяву представника АТ КБ «Приватбанк» про розгляд справи за його відсутності, помилково зазначивши про відсутність такої заяви.

Також оскаржуване судове рішення не містить висновків суду про обставини, за яких неявка представника позивача перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим визнана судом обов`язковою.

З огляду на викладене слід зазначити, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про залишення позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» без розгляду у зв`язку з повторною неявкою його представника, не встановивши при цьому обставин, з якими закон пов`язує можливість вчинення такої процесуальної дії.

У відповідності до ч.1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, а також порушення норм процесуального права.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч.1 ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 травня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ Л.П.Воронцова

________________ В.В.Майданік