ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року

м. Харків

справа № 619/3051/17

провадження № 22-ц/818/2451/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

за участі секретаря Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця,

за апеляційною скаргою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року, постановлену суддею Болибок С.А.

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенка М.О. у виконавчому провадженні №57416300, яка полягає у невиконанні виконавчих дій, передбачених частинами першою-четвертою статті 641 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, встановленому рішенням суду, згідно доручення від 23 лютого 2024 року - 24 лютого 2024 року о 10:00 годині та 22 лютого 2024 року о 10:00 годині.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенко Максима Олеговича у виконавчому провадженні №57416300, яка полягає у невиконанні виконавчих дій, передбачених частинами першою-четвертою статті 641 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, встановленому рішенням суду, згідно доручення від 23 лютого 2024 року: 24 лютого 2024 року о 10:00 годині та 22 лютого 2024 року о 10 год 00 хв.

В апеляційній скарзі Шевченківській відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають вимогам закону. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що рішення суду виконується у Дергачівському відділі державної виконавчої служби у Харківській області, який безпідставно направив доручення щодо виконання рішення у іншому відділі. Зауважує, що законом не передбачено надання одним відділом виконавчої служби іншому відділу виконавчої служби доручення щодо виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні скарги та залишити ухвалу суду без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимогст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що доказів про вживання державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенко Максима Олеговича у виконавчому провадженні №57416300 заходів, скерованих на виконання рішення суду матеріали справи не містять. Тому така бездіяльність є неправомірною.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні у Дергачівському відділі ДВС у Харківському районі Харківської області СМУМЮУ перебуває виконавчий лист №619/3051/17 від 14.08.2018 року, виданий Дергачівським районним судом Харківської області про усунення перешкоди ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год.00 хв. до 19 год.00 хв., без присутності матері;

- кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год.00 хв. до 18 год.00 хв., без присутності матері;

- у день народження дитини, якщо 24 січня буде вихідним днем - з 09 год.00 хв., до 11 год.00 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочинку у смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові ; якщо 24 січня припадає на будній день - з 08 год.00 хв. до 08 год.30 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням думки та стану здоров`я дитини.

28.10.2021 Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області задоволено заяву ОСОБА_1 , про виправлення помилки у виконавчому документі, та виключено з виконавчого листа 6 (шостий) абзац резолютивної частини судового рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2018 по справі №619/3051/17, а саме: « у день народження дитини, якщо 24 січня буде вихідним днем - з 09 год.00 хв. до 11 год.00 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочинку у смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові, якщо 24 січня припадає на будній день - з 08 год.00 хв. до 08 год.30 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням думки та стану здоров`я дитини».

24.12.2021 державним виконавцем Стадніченко Т.О. винесена постанова про відновлення виконавчого провадження на підставі Ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 № 619/3051/17, про визнання неправомірною бездіяльність, щодо не відновлення виконавчого провадження № 57416300 та зобов`язано державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області відновити зазначене виконавче провадження.

15.11.2022 Дергачівській відділ ДВС отримав оригінал виконавчого листа №619/3051/17 від 14.08.2018 разом з заявою ОСОБА_1 від 10.11.2022 про проведення виконавчих дій відповідно до ст. 641 Закону України «Про виконавче провадження» у відновленому виконавчому провадженні № 57416300.

25.01.2024 року державним виконавцем була винесена постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною в приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за адресою Полтавська область, м. Полтава, провулок Стешенка, 6 та направлена до відома сторонам виконавчого провадження.

23.02.2024 на електронну адресу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло доручення головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни про перевірку виконання боржником рішення суду, а саме забезпечення побачення з дитиною по виконавчому провадженню № 57416300 , а саме 24.02.2024 з 10:00 год. до 18:00 год. у суботу та 25.02.2024 з 10:00 год. до 18:00 год. у неділю.

На вказане доручення Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.02.2024 надано відповідь про відсутність законних підстав для виконання доручення державного виконавця від 23.02.2024, в зв`язку з тим, що зазначене доручення Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23.02.2024 винесено всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Звертаючись зі скаргою ОСОБА_1 наголошував, що Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтава не виконує вимоги закону щодо вжиття виконавчих дій по виконанню рішення суду.

Згідно з ч. 1,2 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до ч. 12 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, державний виконавець може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі якщо: - стало відомо про зміну місця проживання чи місцезнаходження боржника; - з`ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для повного задоволення вимог стягувача та майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби; - боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно територіальних одиниць.

Про проведення державним виконавцем виконавчих дій орган державної виконавчої служби зобов`язаний повідомити орган державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 11 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 02.04.2015 № 512/5, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій за дорученням державного виконавця.

Отже, законодавством чітко встановлено випадки, коли державний виконавець має право направляти доручення до іншого відділу державної виконавчої служби, а саме: проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця.

Дорученням державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.02.2024 доручено Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити перевірку виконання боржником рішення суду у суботу 24.02.2024 з 10:00 год до 18:00 хв; та у неділю 25.02.2024 року об 10:00 год до 18:00 год. у приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, пров. Стешенка, 6. Первірити інформацію про наявність боржника під час перевірки виконання боржником рішення суду.

Проте, враховуючи норми ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 11 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, перевірка виконання рішення суду щодо встановлення побачення з дитиною не підлягає передорученню іншому відділу державної виконавчої служби, оскільки виконання рішення здійснюється державним виконавцем Дергачівського відділу ДВС, видане доручення на перевірку виконання боржником рішення суду іншому відділу державної виконавчої служби не покладає на Шевченківський відділ ВДС у м.Полтава обов`язку здійснювати заходи по виконанню рішення суду, замість іншого відділу виконавчої служби.

Ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романенко Максима Олеговича у виконавчому провадженні №57416300.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновків суду.

Підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не вбачається.

Ухвала суду підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні вказаних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ВДВС судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.367,368,374,376,381,382,383,384ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року скасувати та у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 2422,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

В.Б.Яцина

Повне судове рішення виготовлено 24.07.2024 року.