КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 756/4784/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4035/2024
Провадження № 22-з/824/253/2024
21 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Рейнарт І.М.
суддів Левенця Б.Б., Ящук Т.І.
при секретарі Ящуку Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мігашко Валентина Євгеновича про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Центральне сервісне підприємство з експлуатації, відновлення та безпеки» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 9 серпня 2023 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 січня 2024 року апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Центральне сервісне підприємство з експлуатації, відновлення та безпеки» залишено без задоволення, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 9 серпня 2023 року - без змін.

19 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мігашко В.Є. звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Державного спеціалізованого підприємства «Центральне сервісне підприємство з експлуатації, відновлення та безпеки» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу у розмірі 28 000грн, посилаючись на те, що під час апеляційного розгляду справи колегією суддів не було вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на надання професійної правничої допомоги позивачці.

Представник позивачки зазначає, що 10 січня 2024 року ним на електронну адресу суду був направлений повний розрахунок судових витрат, відповідно до якого позивачкою були понесені витрати, пов`язані з наданням їй професійної правничої допомоги на стадії апеляційного оскарження рішення суду, у розмірі 28 000грн.

У поданих запереченнях відповідач просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують факт сплати клієнтом гонорару адвокату.

Крім цього відповідач вважає, що заявлений представником позивачки розмір витрат на професійну правову допомогу є завищеним та таким, що виходить за межі рекомендованого розміру компенсації витрат на правничу допомогу, визначеного ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у

цивільних та адміністративних справах».

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду заяви шляхом направлення судових повісток-повідомлень на електронні адреси, вказані ними в поданих до суду документах, у судове засідання не з`явилися.

Частина 4 статті 270 ЦПК України визначає, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки представником позивача повний розрахунок судових витрат з доданими документами був поданий до суду у день судового засідання, на адресу відповідача зазначені документи також були направлені у день судового засідання 10 січня 2024 року, що позбавляло відповідача можливості висловити свої заперечення з приводу поданого розрахунку, апеляційний суд не мав правових підстав для вирішення заяви представника позивача під час розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані документи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Частинами першою, другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, на учасника справи покладено обов`язок у першому зверненні до суду навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а докази у підтвердження понесених витрат учасник справи повинен надати суду до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву і ці докази неможливо подати з поважних причин (частина перша статті 246 ЦПК України).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки - адвокат Мігашко В.Є. зазначив, що станом на дату подачі відзиву позивачкою понесені витрати на правову допомогу у розмірі 24 000грн. Також представник позивачки зазначив, що позивачка очікує понести витрати на правову допомогу у розмірі 40 000грн.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування

судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини

третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У підтвердження витрат позивачки на правову допомогу, адвокатом Мігашко В.Є. суду надані: копія витягу з договору про надання правничої допомоги № 01/0303-23 від 3 березня 2023 року, укладеного між адвокатом Мігашком В.Є. та ОСОБА_1 ; копія додаткової угоди № 2 до зазначеного договору, яким сторони договору погодили попередню суму гонорару адвоката за надання професійної правничої допомоги - 4000грн з розрахунку за 1 годину роботи адвоката; копія акту № 03/201123 від 20 листопада 2023 року здачі-приймання наданих послуг за вказаним договором, згідно якого позивачці надано такі послуги: 1) підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи у Київському апеляційному суді (1 год. - 4000грн); 2) ознайомлення з матеріалами справи у Київському апеляційному суді (1 год. - 4000грн); 3) ознайомлення та аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу (3 год. - 12 000грн); 4) підготовка клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (1 год. - 4000грн); копія акту № 04/100124 здачі-приймання наданих послуг за вказаним договором, згідно якого позивачці надано послугу: представництво у

судовому засіданні у Київському апеляційному суді (1 год. - 4000грн).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року

у справі № 751/3840/15, наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також колегія суддів враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Оцінюючи розмір судових витрат, понесених позивачкою на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи у апеляційному суді, враховуючи критерії, встановлені у статті 137 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, колегія суддів вважає наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, колегія суддів враховує, що правова позиція сторін у справі не змінювалася, адвокату не було необхідності вивчати додаткові джерела права та законодавство, також адвокату не було необхідності складати 20 листопада 2023 року клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, так як ухвалою апеляційного суду від 16 листопада 2023 року справу було призначено до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

Також колегія суддів вважає, що оцінка адвокатом написання заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи у 8 000грн є явно завищеною та неспівмірною з об`ємом виконаної адвокатом роботи.

Крім того, відзив на апеляційну скаргу був поданий з порушенням визначеного судом строку і колегія суддів не знайшла підстав для поновлення пропущеного строку.

З урахуванням наведеного, положень норм матеріального і процесуального права, фактичних обставин справи, керуючись такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, колегія суддів вважає, що відшкодуванню позивачці підлягають витрати на правову допомогу за рахунок відповідача у сумі 5000грн.

Керуючись статтями 270, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мігашко Валентина Євгеновича задовольнити частково.

Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Центральне сервісне підприємство з експлуатації, відновлення та безпеки», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44885549, яке знаходиться у Київській області, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Івана Проскури, 47, на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , витрати на професійну правову допомогу у сумі 5 000грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 липня 2024 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Б.Б. Левенець

Т.І. Ящук