Справа № 211/5191/24
Провадження № 2/211/2436/24
29 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутність сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був укладений шлюб. Мають спільного сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Перебуваючи в шлюбі, вона з чоловіком вирішили спільно придбати у власність квартиру. За договором купівлі-продажу квартири від 06 червня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Є.М. зареєстровано у реєстрі №853, ОСОБА_2 придбав у власність трикімнатну квартиру загальною площею 76,2 кв.м. та житловою площею 42,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Того ж дня, 06 червня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений Договір позики з одночасним забезпеченням його виконання іпотекою, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Віталій Є.М. зареєстровано у реєстрі за №859. Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_5 (позичальник) прийняв у власність від ОСОБА_4 (позикодавець) грошові кошти у розмірі 216000,00 (двісті шістнадцять тисяч) грн 00 копійок, що є еквівалентом 8000,00 (вісім тисяч) доларів США за офіційним валютним НБУ на момент укладання договору, зі строком виплати боргу до 06.06.2024 року.
У забезпечення виконання зобов`язання укладався договір іпотеки, предметом якого складала ціла частки трикімнатної квартири загальною площею 76,2 кв.м. та житловою площею 42,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана обставина підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень.
Квартира була оформлена на ім`я ОСОБА_2 , оскільки квартира була набута в шлюбі, то вона є спільним майном подружжя. У зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду від 15 серпня 2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання сторони повторно не з`явилися.
Представник позивача адвокат Примаков К.О. до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не надав.
Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про задоволення позову з таких мотивів.
Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, сторони з 26 лютого 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбу, про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис № 60 ( а.с. 8).Мають спільного сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 9).
За договором купівлі-продажу квартири від 06 червня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Є.М. зареєстровано у реєстрі №853, ОСОБА_2 придбав у власність трикімнатну квартиру загальною площею 76,2 кв.м. та житловою площею 42,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10-13).
Право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 19).
Того ж дня, 06 червня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений Договір позики з одночасним забезпеченням його виконання іпотекою, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Є.М. зареєстровано у реєстрі за №859. Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_2 (позичальник) прийняв у власність від ОСОБА_4 (позикодавець) грошові кошти у розмірі 216000,00 (двісті шістнадцять тисяч) грн 00 копійок, що є еквівалентом 8000,00 (вісім тисяч) доларів США за офіційним валютним НБУ на момент укладання договору, зі строком виплати боргу до 06.06.2024 року.
У забезпечення виконання зобов`язання укладався договір іпотеки, предметом якого складала ціла частки трикімнатної квартири загальною площею 76,2 кв.м. та житловою площею 42,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 14-18).
Вказана обставина підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень ( а.с. 20).
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно із статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тобто, статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).
Враховуючи, що спірна квартира була придбана відповідачем 06.06.2019 року за час шлюбу з позивачем, зазначена квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності.
Оскільки добровільно сторони не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, суд вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому розділяє спільну квартиру на дві рівні частини, визнавши за позивачем та відповідачем право приватної власності на нерухоме майно - по 1/ 2 частини вищевказаної квартири кожному.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України).
Згідно частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог.
Керуючись статтями 60,61,63, 70-73 СК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 про поділ майна подружжя повністю.
Визнати квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,2 кв.м. та житловою площею 42,8 кв.м., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
В порядку поділу майна, що належить на праві спільної сумісної власності, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину за кожним квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 76,2 кв.м., житловою площею 42,8 кв.м.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя: Н. О. Сарат