З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" жовтня 2024 р. Справа № 608/1657/24
Номер провадження2/608/684/2024
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Коломієць Н. З.
з участю секретаря Смаглій О. Р.,
представника позивача адвоката Цимбалюка П. А.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача адвокат Цимбалюк П. А. в судове засідання не з`явився. Подав письмову заяву про слухання справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що стверджується поштовим повідомленням про отримання повістки. Про причини неявки суд не повідомила.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).
За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права, у встановленому законодавством України порядку.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 24.12.2019 Милівецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області.
Спадкодавець на випадок своєї смерті склала два заповіти.
Перший заповіт складено 29.09.1999 та посвідчений секретарем Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №06, згідно якого все належне майно спадкодавець заповіла в такій послідовності: одну другу частину майна (від рова) - синові ОСОБА_1 , проживаючому в селі Милівці; одну другу частину майна (від дороги) - дочці ОСОБА_2 і внукові ОСОБА_4 , проживаючим в селі Милівці.
Другий заповіт складений 23.12.2002 та посвідчений секретарем виконавчого комітету Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №20, згідно якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті належну їй земельну частку (пай), що розташована на території Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, на підставі сертифікату серія ТР №0276068 виданого Чортківською райдержадміністрацією від 01.12.1997 року, заповіла на користь ОСОБА_1 .
Згідно довідки №225 від 27.02.2024, виданої Нагірянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, станом на 01.07.1990 у будинку АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Двір колгоспний.
Склад колгоспного двору не змінився і до 15 квітня 1991 року.
Відтак, станом на 15.04.1991 всі члени колгоспного двору набули право власності на майно даного двору в рівних частках, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності належить кожній по 1/2 частці майна даного колгоспного двору.
Відповідно до довідки №789 від 17.06.2024, виданої Нагірянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, згаданому колгоспному двору присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 .
Згідно довідки №697 від 07.07.2020 Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 не зареєстрований в Чортківському ОК МБТІ (станом на 01.01.2013 ).
Згідно довідки відділу у Чортківському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №31-19-0.35-223/115-20 від 23.11.2020 встановлено, що згідно розпорядження голови Чортківської райдержадміністрації №212 від 26.05.2003 року, ОСОБА_3 видавався сертифікат серії ТР №0276068 від 01.12.1997 на право на земельну частку (пай) колишнього ААГ «Милівецьке» на території Милівецької сільської ради, який замінено на Державний акт серії ТР № 034106 від 20.10.2003 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_3 .
Згідно пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних(паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно довідки №789 від 17.06.2024 Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області та рішення VIII сесії Милівецької сільської ради Народних депутатів Чортківського району Тернопільської області від 21.12.1993 встановлено, що громадянці ОСОБА_3 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , було передано у приватну власність та користування земельну ділянку загальною площею 0,64 га з них: 0,04 га - для будівництва і обслуговування господарських будівель та споруд; 0,60 га - для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до абзацу 1 п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок" (далі - Декрет), є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців.
Відповідно до п. 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
Відповідно до даних Чортківської державної нотаріальної контори 03.10.2023 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26.05.2023 по справі №608/1081/23 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини заведено спадкову справу №211/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .
На час відкриття спадщини з ОСОБА_3 постійно проживала і була зареєстрована її дочка ОСОБА_2 , яка відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину, що підтверджується довідкою №224 від 27.02.2024 Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.
Однак, листом №335/01-16 від 06.10.2023 Чортківська державна нотаріальна контора відмовила позивачу в оформленні його спадкових прав на спадкове майно та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що відповідно до пред`явленого заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області 23.12.2002, зареєстрованого у реєстрі за №20, спадкодавець заповіла позивачу земельну частку (пай) на підставі сертифікату ТР №0276068 від 01.12.1997. Позивачем в нотаріальну контору пред`явлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №034106, виданий Чортківського районною державною адміністрацією 20.10.2003, тобто майно, на яке посвідчено заповіт, не відповідає спадковому майну. Щодо вказаного спадкового майна є спір.
У зв`язку з наведеним та з тим, що між спадкоємцями виник спір щодо розподілу спадкового майна, позивачу рекомендовано звернутися в суд для вирішення питання визнання права власності на спадкове майно.
Згідно довідок про оціночну вартість спадкового майна встановлено:
Отже, загальна вартість усього спадкового майна становить 489 170,52 грн, а обов`язкова частка від вартості усього спадкового майна становить 122 292,63 грн. (489170,52 / 4 = 122 292,63). Вартість спадкового майна, що охоплена заповітом становить 76 315,78 грн, а вартість спадкового майна, що залишилась поза заповітом становить 412 854,74 грн.
Відповідачка є спадкоємцем спадкового майна померлої ОСОБА_3 , оскільки, є її дочкою. Відповідачка є непрацездатною особою (пенсіонером) і має право на обов`язкову частку у спадщині. Позивач зацікавлений у тому, щоб успадкувати спадкове майно за заповітом в цілому і безперешкодно ним розпоряджатися. Наміру спадкувати інше майно позивач не має.
Відповідно до п.1 ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом.
Згідно пп 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.
У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно ст. 182 ЦК України, права власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст.328 цього Кодексу, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст.125 ЗК України (2001) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ст. ст. 368, 370, 372, 1226 Цивільного кодексу України, у разі смерті співвласників частка кожного з них може бути визначена судом за позовом спадкоємців.
Відповідно до п.11 ч.1 ст. 346 Цивільного кодексу України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника.
Відповідно до ст.ст. 3, 5, 16, 18, 20, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами здійснюється лише за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже, документально підтверджені судові витрати (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «РВС БАНК» №18-1876134/1/С від 18.6.2024), в сумі 1211,20 гривень підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.
На підставі ст. 125 Земельного кодексу України, ст. ст. 25, 30, 346, 386, 392, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя:/підпис/
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1657/24
Заочне рішення набрало законної сили « » року.
Суддя: Н. З. Коломієць
Копію заочного рішення видано « » р.