Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1348/24
номер провадження 2-др/695/9/24

19 вересня 2024 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Степченко М.Ю.,
за участю секретаря с/з Шевченка В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лозовського Володимира Миколайовича про ухвалення додаткового рішення, -
27.06.2024 р. через систему «Електронний суд» до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області була сформована представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лозовським В.М. заява про ухвалення додаткового рішення у справі №695/1348/24, в якій він просив:
- поновити строк для подання доказів, які підтверджують розмір витрат, які позивач має сплатити в зв`язку з розглядом справи № 695/1348/24;
- ухвали додаткове рішення про стягнення понесених судових витрат на професійну правову допомогу;
Дане судове рішення було ухвалено за відсутності представника позивача.
Позивач повідомляє, що разом із позовною заявою було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Про ухвалення судового рішення на користь позивача, останній довідався після офіційного оприлюднення такого рішення в електронному кабінеті на сайті судової влади 21.06.2024р. Відтак, строк, встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України спливає 26.06.2024 року.
Заява про ухвалення додаткового рішення з доказами понесених судових витрат подана 27.06.2024, тобто з пропуском строків. Причинами пропуску строку є введення воєнного стану в Україні та існування постійних загроз, пов`язаних з ракетною небезпекою. А також застосування графіків погодинних відключень електричної енергії. Графіки відключень не завжди є прогнозованими та часто перевищують проміжки часу, встановлені графіком. У зв`язку з цим представник позивача просив визнати причини пропуску подачі заяви поважними та поновити пропущений строк.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лозовський В.М. не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином.
Представник відповідача ТОВ «ФК «Ріальто» в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце судового засіданняповідомлявся належним чином.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. не прибула в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.(ч.4 ст.270 ЦПК України).
Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
З урахуванням положень ст. 265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі й витрати на професійну правничу допомогу.
Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України).
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.
За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
20.06.2024 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено рішення в справі №695/1348/24 яким вирішено:
«Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.
Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.»
Як вбачається зі змісту судового рішення, питання щодо стягнення понесених позивачем витрат на правничу професійну допомогу не було вирішено.
Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За змістом ч.4 ст.127 ЦПК України, одночасно з поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Суд вважає, що зазначені стороною позивача в заяві причини пропуску процесуального строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення дія воєнного стану, погодинні відключення електроенергії та загрози, пов`язані з ракетною небезпекою, що є наслідком збройної агресії російської федерації проти України є загальновідомим фактом. Дані причини пропуску строку є поважними, та, враховуючи нетривалий проміжок пропуску даного строку, суд вважає, що клопотання представника позивача про поновлення строку підлягає задоволенню.
До заяви про ухвалення додаткового рішення як доказ надано:
-Ордер №1074694 від 16.05.2024 р. ОСОБА_2 на представлення інтересів ОСОБА_1 у Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області;
-Договір про надання правової допомоги від 01.04.2024 р., укладений між адвокатом Лозвським В.М. та ОСОБА_1
-Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 27.06.2024 по Договору про надання правової допомоги від 01.04.2024 р. по договору про надання правової допомоги, в якому вказаний перелік виконаних робіт та їх вартість.
Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС КЦС від 17.08.2020 у справі №925/1067/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 вказаного Кодексу), тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг.
Представником відповідача в запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення вказано, що заявлені витрати на правничу допомогу є неспівмірними.
Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
До стягнення підлягають витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн., а саме: підготовка позову - 3000,00 грн. та за участь адвоката в судовому засіданні 3000,00 грн.
З огляду на наведене вище, зважаючи, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому заявлені стороною позивача до стягнення витрати на правничу допомогу підлягають до часткового задоволення на суму 6000,00 грн. шляхом ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лозовського Володимира Миколайовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Поновити позивачу пропущений процесуальний строк для подачі доказів розміру понесених витрат.
Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справі №695/1348/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» на користь ОСОБА_1 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
У решті заявлених вимог - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів у порядку, встановленому чинним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко