Справа № 308/8287/21
У Х В А Л А

про розгляд заяви про зупинення провадження

26 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою Керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,06 га та її витребування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом Керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,06 га та її витребування.

На адресу суду 28.06.2024 року надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що адвокат Ільницький М.П. 26.04.2024р. направив запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з тим, 24.06.2024р., адвокатом Ільницький М.П. отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 на вказаний адвокатський запит, з якого вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 29.01.2024 року та направлений у військову частину НОМЕР_1 для проходження військової служби по мобілізації.

Вказує, що пунктом другим (2) частини першої (1) статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Як вбачається із матеріалів справи, до останніх в проміжку часу між 2021 2023 року долучено клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без його явки та участі.

Вказує, що дане клопотання скероване ОСОБА_1 до суду в обставинах, коли він ще не перебував на військовій службі, тобто міг користуватися своїми процесуальними правами у звичайних, не обтяжених супутніми обставинами умовах. Однак, матеріали справи не містять волевиявлення ОСОБА_1 щодо визнання позову та/або визнання обставин, про існування яких стверджує прокурор. Відповідно, за період такого значного проміжку часу (2021 2024 року) позиція ОСОБА_1 , як співвідповідача, могла зазнати змін.

З огляду на викладене, представник зазначає про наявність підстав для зупинення провадження по справі № 308/8287/21, на підставі пункту другого (2) частини першої (1) статті 251 ЦПК України, а саме до припинення перебування співвідповідача ОСОБА_1 у складі ЗСУ або іншого утвореного відповідно до закону військового формування, а тому просить суд зупинити провадження по справі № 308/8287/21 на підставі пункту другого (2) частини першої (1) статті 251 ЦПК України, до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або іншого утвореного відповідно до закону військового формування.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути дане клопотання без його участі, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно прохальної частини поданого клопотання просив суд розглянути дане клопотання без їх участі.

Відповідач ОСОБА_1 , в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача Ужгородської міської ради в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання про зупинення провадження, дійшов висновку, що клопотання про зупинення провадження не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 251 ч.1 п.2 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже вбачається, що зупинення провадження по справі - це тимчасове зупинення розгляду справи, у зв`язку з обставинами, які перешкоджають розглядові справи.

Згідно з довідкою №10504 від 08.05.2024, військовозобов`язаний ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 29.01.2024 року та направлений у в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби по мобілізації. В ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня інформація про подальше переміщення військовослужбовця чи поточне місце проходження військової служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормамиЗакону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно дост.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з ч.1 ст.1Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначенаст.3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Воєнні дії - це організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України. бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) (ст.1 Закону України «Про оборону України»).

У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №456/2541/19 зроблено висновок про те, що процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Разом з тим, у постанові від 29.03.2023 у справі 756/3462/20 Верховним Судом зазначено, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженогоУказом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом.

Проте надані представником відповідача матеріали не містять такого наказу, а відповідно і достовірних доказів на підтвердження того, що військова частина, де ОСОБА_1 проходить службу, переведена на воєнний стан чи відповідач залучений до виконання завдань у зоні бойових дій.

При цьому, зазначена вище довідка, підтверджує лише факт того, що відповідач ОСОБА_1 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений у військову частину НОМЕР_1 та не свідчать про його залучення до виконання бойових завдань у зоні бойових дій, а отже не є достатніми доказами для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України.

Водночас, суд бере до уваги , що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 30.03.2023 року про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами, що свідчить про волевиявлення останнього за обставин, коли він ще не перебував на військовій службі, тобто міг користуватися своїми процесуальними правами у звичайних, не обтяжених супутніми обставинами умовах про розгляд справи за його відсутності, і навіть тоді не мав бажання користуватися своїми процесуальними правами.

Крім того, процесуальним Законом учасниками цивільного процесу надано право брати участь в судових засідання в режимі відеоконференції, в тому числі з використанням власних технічних засобів, і в даному випадку відповідачем не доведено відсутність у нього такої можливості, тобто не доведено виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

За таких обставин, враховуючи, що представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 безпосередньо бере участь у бойових діях та неможе залишати місце проходження військової служби, з огляду на наявну в матеріалах справи заяву ОСОБА_1 від 30.03.2023 року про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч.1 ст.251 , ст.ст. 258-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі №308/8287/21 за позовом Керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування рішення Ужгородської міської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :48:001:0042, площею 0,06 га та її витребування - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца