Справа № 523/5870/24
Провадження №2-о/523/282/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту перебуванні на утриманні та проживання разом з годувальником, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту перебуванні на утриманні та проживання разом з годувальником, заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, звернулась адвокат Подольська Ганна Володимирівна.

В обґрунтування заяви представник зазначила, що заявник перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Представник зазначає, що рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 87 від 29.03.2024 року заявнику було відмовлено у переході на пенсію за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі п.2.11. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону.

На підставі викладеного представник заявника просить: встановити факт перебування заявника на утриманні та проживанні разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2024 року заяву про встановлення факту прийнято до розгляду, призначено розгляд справи у судовому засіданні, сторонам надіслано копію ухвали суду, заінтересованим особам роз`яснено про право на подання відзиву або заперечень на заяву.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року було витребувано від Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області - належним чином засвідчену копію матеріалів паперової/електронної пенсійної справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині: протоколу призначення пенсії, перерахунків пенсійних виплат - за останні 5 років; відомості про розмір пенсійних нарахувань відносно ОСОБА_1 - за останні 5 років (а.с.51).

На виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду 20.08.2024 року (вх. № 27424) надійшли копії пенсійних справ (а.с.53-127).

Також, на адресу суду 07.10.2024 року (вх. № 32720) представником заявника надано клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів на підтвердження заяви щодо встановлення факту (а.с.136-150).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_3 заяву про встановлення факту підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. На адресу суду 09.10.2024 року (вх. № 32995) надійшло клопотання представника заінтересованої особи щодо можливості розгляду справи у відсутність представника (а.с.130-131).

Після допиту свідків, в судовому засіданні було оголошено технічну перерву до 09.10.2024 року.

Після технічної перерви на адресу суду надійшла заява за підписом представника заявника щодо можливості продовження розгляду справи за відсутності заявника та представника заявника, згідно якої зазначено про підтримку заяви в повному обсязі (а.с.158).

Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та докази надані на підтвердження заявлених вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини суд дійшов висновку щодо задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з поданими заявами учасників провадження щодо можливості продовження розгляду справи за їх відсутності, судом ухвалено проведення розгляду справи за відсутності сторін по справі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 206. Свідоцтво про смерть видане Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.15).

Згідно Рішення від 29.03.2024 року № О/р № 87 встановлено, що 22.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась із заявою № 3106 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду України прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки відсутня довідка про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою (а.с.17).

Судом встановлено, що заявник згідно відмітки в паспорті громадянина України є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

ОСОБА_2 згідно відмітки в паспорті на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Судом, згідно копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 23.01.2010 року Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 43 (а.с.16).

Згідно наданої пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_2 (розрахунок 23.02.2019 р) рішення про перерахунок пенсії 37 призначено пенсію у сумі: 5 564, 85 гривень, довічно (а.с.80).

Розрахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з 03.08.2024 року (довічно) становить 3 817,67 грн. (а.с.94).

З огляду на надані документи пенсійних справ встановлено, що пенсія померлого ОСОБА_2 перевищувала пенсійне забезпечення заявника.

Щодо підтвердження факту проживання заявника та померлого чоловіка за однією адресою судом встановлено наступне.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 останні в своїх письмових заявах зазначають, що підтверджують факт того, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 , протягом 30 років, до дня смерті ОСОБА_2 та вели спільне господарство (а.с.18-20).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 суду пояснила наступне.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що знайома з заявником 25 років та засвідчує той факт, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 до дня його смерті проживали разом.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що з заявником та її померлим чоловіком знайомі біля 30 років. Зазначила, що ОСОБА_2 був прикутим до ліжка, подружжя проживало разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що подружжя дійсно було зареєстровано за різними адресами, проте, згідно наданих документів та свідчень свідків наданих в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , проживала разом зі своїм чоловіком за адресою його місця реєстрація, по день його смерті.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться.

Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18).

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання її чоловіка не може бути доказом того, що вона не проживала з ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявник не проживала зі своїм чоловік на час його смерті, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку визначено ч. 1 ст. ст. 315 ЦПК України.

Разом з тим, частиною другою статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Таким чином, твердження представника заінтересованої особи, що викладені в письмових поясненнях щодо розгляду судами справ в окремому порядку лише щодо встановлення фактів, зокрема: належності правовстановлюючих документів, прізвища, ім`я та по батькові, що не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищі, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті є помилковими, оскільки, судом можуть бути встановлені й інші факти, які викликають юридичні наслідки.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Заявник зазначила, що метою її звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, є потреба у вчиненні подальших дій щодо здійснення переоформлення пенсійних виплат у зв`язку з втратою годувальника.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка та надала про це відповідні докази.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , факт перебування заявника на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, те, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258-259, 263, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту перебуванні на утриманні та проживання разом з годувальним задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент його смерті, тобто станом на 27.01.2024 рік.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.10.2024р.

Суддя: