"27" листопада 2024 р. Справа № 363/6098/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 листопада 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Закарпатської обласної військової адміністрації (адреса місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4; ), Військової частини НОМЕР_1 (адреса місцезнаходження: Київська область, Броварський район, м. Бровари; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказів командирів військових частин, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги стосуються визнання протиправними та скасування актів суб`єктів владних повноважень, витребування майна з чужого незаконного володіння. Тобто стороною позивача пред`явлено позов, який має вимоги як майнового, так і немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності, витребування або повернення майна, виділ у натурі частки майна є майновими, оскільки за своєю правовою природою пов`язані з підтвердженням прав на майно (постанова ВС від 24.01.2018 року у справі № 916/1220/17, ухвала ВС від 04.03.2019 року у справі № 923/441/18, ухвала ВС від 30.03.2023 року у справі № 591/3750/20).

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб?єктом оціночної діяльності - суб?єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Таким чином, належними доказами на підтвердження вартості майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість (станом саме на дату подання позову до суду), дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо.

Подана позовна заява всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України не містить будь-яких відомостей та документів на їх підтвердження щодо ринкової вартості (на момент пред`явлення позову) спірного майна, витребування якого стосуються позовні вимоги. При цьому до позовної заяви додано документ на підтвердження сплати судового збору у максимальному розмірі, передбаченому чинним законодавством для подання фізичною особою позову майнового характеру в електронній формі.

У той же час, суд звертає увагу, що сплата судового збору у розмірі, що є максимально можливим для позовів майнового характеру, поданих фізичною особою, не звільняє позивача від обов`язку виконання вимог ст. 175 ЦПК України, зокрема, в частині визначення та зазначення ціни позову, що, у свою чергу, передбачає необхідність оцінки пред`явлених позовних вимог шляхом визначення у даному випадку ринкової вартості спірного майна.

Відсутність оцінки ринкової вартості спірного майна позбавляє суд можливості визначити обґрунтованість визначеної стороною позивача ціни позову. Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем порушується як питання витребування майна з чужого незаконного володіння, так і компенсації його вартості у разі неможливості повернення майна в натурі. У зв`язку з цим підтвердження ринкової вартості спірного майна має також значення для подальшого розгляду позовних вимог по суті.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

У постанові КЦС ВС від 18.09.2023 року у справі № 758/5118/21 зроблено висновок, що при тлумаченні поняття «вимога» у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо. Норми ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові.

З позовної заяви слідує, що крім вимог майнового характеру, пов`язаних з витребуванням майна з чужого незаконного володіння, позивачем заявлено 6 вимог немайнового характеру: 1) визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 року № 333; 2) визнання протиправним та скасування рішення ради оборони області «Про невідкладені заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави» № 50 від 27.10.2022 року; 3) визнання протиправним та скасування розпорядження Голови обласної державної адміністрації начальника обласної військової адміністрації від 27.10.2022 року № 707; 4) визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України № 276 від 28.03.2023 року; 5) визнання протиправним та скасування рішення ради оборони області «Про невідкладені заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави» № 11 від 06.04.2023 року; 6) визнання протиправним та скасування розпорядження Голови обласної державної адміністрації начальника обласної військової адміністрації № 345 від 06.04.2023 року.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за кожну немайнову вимогу позивач має сплатити 1211 грн. 20 коп. судового збору, а всього 7 267 грн. 20 коп. (1211,20 грн. * 6 вимог немайнового характеру). Разом з тим, до позовної заяви не долучено документів на підтвердження сплати судового збору за цю частину позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

До позовної заяви долучено копії документів, що стосуються державної реєстрації спірних транспортних засобів на території Литовської Республіки, передачі цих транспортних засобів громадянину Литовської Республіки, а також копія статуту ТОВ «Пріоріті-Транс», копії страхових полісів, копії договорів про передачу транспортних засобів в користування, а також копія паспорту позивача.

Всі вищезазначені документи складені іноземною мовою та не мають нотаріально засвідченого перекладу на державну мову, якою здійснюється судочинство. Це позбавляє суд можливості у подальшому належним чином дослідити подані докази, з`ясувати їх зміст та значення для справи.

У зв`язку з цим стороною позивача має бути наданий належним чином нотаріально посвідчений переклад всіх документів, що складені іноземною мовою та додані до позову в якості доказів.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки, надавши підтвердження ринкової вартості транспортних засобів, витребування яких стосуються позовні вимоги, сплативши додатково 7 267 грн. 20 коп. судового збору за 6 позовних вимог немайнового характеру з наступним наданням підтвердження сплати судового збору, а також надавши нотаріально завірений переклад всіх документів, що складені іноземною мовою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 190 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської обласної військової адміністрації, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів командирів військових частин, витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас