Справа № 185/8771/24
Провадження № 2/185/4536/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В
Обґрунтовуючи позовні вимоги Банк зазначив що, за договором № 721/09/2013/0318 від 27.09.2013 року відповідачі мають заборгованість у вище зазначеній сумі.
Банк виконав свої договірні зобов`язання за вказаним договором, надавши Відповідачам відповідні кошти.
Відповідачі не виконали належним чином зобов`язання за договором та не повернули кошти у визначених Кредитним договором строк.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. Просить суд, розглядати справу за його відсутності.
Відповідачі двічі в судове засідання не з`явилися, судом було ухвалено розглянути справу в заочному судовому засіданні.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.
Між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 721/09/2013/0318 від 27 вересня 2013 року відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Відповідачеві-1 грошові кошти, а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту 64 960,00 грн. (п. 1.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 15,0 % річних. (п. 1.4.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 20,0 % річних (п. 1.4.2. Кредитного договору) Строк повернення кредитних коштів, до 26 вересня 2018 року. (п. 1.3.1 Кредитного договору).
Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши Відповідачу 1 кредитні кошти. Відповідач 1 припинив виконувати належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повертав кредитні кошти у визначених Кредитним договором строк.
В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між Банком, позичальником та ОСОБА_2 (надалі відповідач 2, поручитель) був укладений договір поруки №72/318/04 від 27 вересня 2013р. (далі - Договір поруки), за умовами пункту 1.1. якого Відповідач-2 зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі Позичальником зобов`язань по Кредитному договору.
З метою захисту своїх порушених прав позивач 19.09.2018р. звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором розрахованої станом на 29.05.2018 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 року (справа № 185/8204/18) за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, солідарно стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 55 832,59 грн., та сплачений судовий збір.
Рішення набрало законної сили 19.04.2019р.

Також, вказаним рішенням встановлені та підтверджені вищевказані обставини видачі та отримання кредиту відповідачем. Для примусового виконання зазначеного рішення судом позивачу було видано виконавчий лист.

В процесі примусового виконання вказане рішення суду було примусово виконано шляхом утримання частини грошових коштів з доходів боржника. Виконавче провадження по примусовому виконання вказаного рішення закінчено в 2023 році у зв`язку із виконанням (виписка по особовому рахунку позичальника додається). Виходячи з викладеного вбачається, що відповідачі добровільно не виконували власні зобов`язання за кредитним договором та рішення суду.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України (надалі ЦК України) визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 263/8216/20 (провадження № 61-9100св21) вказано, що: «цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».

Враховуючи викладені обставини та виходячи з суми заборгованості в розмірі встановленої в рішенні суду, що примусово частково виконано, позивачем заявляються солідарні грошові вимоги до відповідачів в загальному розмірі 15599,56 грн, з яких: - про стягнення заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 18.03.2019 року по 23.02.2022 року в загальному розмірі 4923,98 грн.; - про стягнення суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 18.03.2019 року по 23.02.2022 року в загальному розмірі 10675,60 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору в сумі 3028.00 грн. слід стягнути з відповідачів.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 ) в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» () заборгованості за прострочення виконання зобов`язання в загальному розмірі 15599,56 грн., що складається з: заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 18.03.2019 року по 23.02.2022 року в загальному розмірі 4923,98 грн.; сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 18.03.2019 року по 23.02.2022 року в загальному розмірі 10675,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» витрати на судовий збір в сумі 1 514.00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» витрати на судовий збір в сумі 1 514.00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін