Номер провадження: 22-ц/813/4229/24
Справа № 2-5466/11
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Коновалової В.А.,Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року

у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

встановив:

У листопаді 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М., звернувся до суду із поданням про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №2-5466/11 виданого Київським районним судом м. Одеси 29 квітня 2021 про стягнення на користь ТОВ ФК «ФОРІНТ» заборгованості за кредитним договором №014/2-0-1/07-700 від 28 грудня 2007 у загальному розмірі 816 447,46 грн ; кредитним договором 014/2-0-1/070044 від 12 лютого 2007 у загальному розмірі 1 041 126,036 грн; кредитним договором №014/15-79/07-342 від 22 червня 2007 у загальному розмірі 1 147 135,62 грн; кредитним договором №014/03-4/06-488 від 12 липня 2006 в загальному розмірі 1 511 181,56 грн, в всього на суму 4 780 380,64 грн; а також до виконання зобов`язань , покладених на нього згідно виконавчого листа №520/6542/18 виданого 19 серпня 2019 Київським районним судом м. Одеси про звернення стягнення на предмети застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/2-0-1/07-700 від 28 грудня 2007 року.

Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. перебувають виконавчі провадження:

- АСВП №65315788 з примусового виконання виконавчого листа №2-5466/11 від 29 квітня 2021 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «ФОРІНТ» заборгованості за кредитним договором №014/2-0-1/07-700 від 28 грудня 2007 року в розмірі 816 447,46 грн, що складають заборгованість за тілом кредиту в розмірі 655 585,42 грн та заборгованість за відстоками в розмірі 150 862,04 грн; за кредитним договором № 014/2-0-1/07-044 від 12 лютого 2007 року в розмірі 1 041 126,036 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 848 562,62 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 192 563,41 грн; за кредитним договором № 014/15-79/07-342 від 22 червня 2007 року в розмірі 1 411 625,59 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 147 135,62 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 264 489,97 грн; за кредитним договором №014/03-4/06-488 від 12 липня 2006 року в розмірі 1 511 181,56 грн, що складається з заборгованості за тілом в розмірі 1 248 185,04 грн та заборгованості за тілом в розмірі 1 248 185,04 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 262 966,52 грн, а всього стягнути 4 780 380,64 грн;

- АСВП №60167097 примусового виконання виконавчого листа №520/6542/18, виданого 19 серпня 2019 року Київським районним судом м. Одеси, за яким в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором № 014/2-0-1/07-200 від 28 грудня 2007 року у розмірі позичкової заборгованості (за тілом кредиту) 83 271.04 дол. США, звернуто стягнення на предмети застави: автомобіль марки BMW, модель Х5, випуску 2004 року, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований в РЕВ 1-го МРВ ДАІ Одеської області 11 жовтня 2006 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 11 жовтня 2006 року, який належить на праві власності ОСОБА_1 ; вантажний фургон Nissan Urvan, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , видане РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 26 червня 2008 року, який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаних транспортних засобів на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу визначити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження.

Боржнику ОСОБА_1 направлено постанови про відкриття наведених виконавчих проваджень за його адресою: м. Одеса вул. Стеценко, буд. 19.

Проте, боржником вимоги зазначених постанов приватного виконавця не виконані.

За виконавчим провадженням № 65315188 вжито наступних заходів примусового виконання: винесено постанову від 30 квітня 2021 року про накладення арешту на майно боржника в межах суми боргу; направлено запити до Пенсійного фонду України, Міністерства внутрішніх справ України; винесено постанову про арешт майна боржника від 07.05.2021 року, якою накладено арешт на транспортні засоби; направлено вимогу про надання зазначених транспортних засобів для проведення виконавчих дій; винесено постанову від 09 червня 2021 року про арешт коштів боржника; здійснено вихід за адресою проживання боржника, проте останній не забезпечив доступ приватного виконавця та інших учасників виконавчих дій до будинку.

За виконавчим провадженням № 60167097 вжито таких заходів примусового виконання: направлено запити до Головного управління Державної міграційної служби України, Державної прикордонної служби України.

Отже, станом на день звернення до суду з цим поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржник вчиняє дії, що ускладнюють виконання рішень: не подав виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, на вимогу виконавця не надав для проведення виконавчих дій транспортні засоби, на які звернуто стягнення за рішенням суду, навіть навпаки преховує ці транспортні засоби від приватного виконавця з метою унеможливити виконання судового рішення. До того ж неодноразово полишав територію України, свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на обставини, якими обґрунтовано подання, вказує про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосуванням норм матеріального права та застосування нерелевантної практики Верховного Суду, просив скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року та задовольнити вимоги його подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ФК «ФОРІНТ», просило задовольнити апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року та задовольнити вимоги подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідача, пояснення представника стягувача ОСОБА_2 , за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не у повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції, із посиланням положення п. 2 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №2-173/2011, виходив з того, що у випадку забезпечення кредитних зобов`язань заставою ( іпотекою ) боржник не може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , водночас є помилковими мотиви з яких виходив суд ухвалюючи оскаржуване судове рішення, з огляду на таке.

Дійсно, Верховий Суд у постанові від 29 травня 2019 року по справі №2-173/2011 виснував про те що у випадку забезпечення кредитних зобов`язань заставою (іпотекою) боржник не може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, проте встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин та їх правове регулювання у цій справі і у справі, яка переглядається, є різними.

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі N 233/2021/19 (провадження N 14-166цс20) зазначила, що у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності необхідно насамперед визначити, які правовідносини є спірними, а тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

Так, за обставинами справи №2-173/2011 позивач банк звернувся до суду із позовом про встановлення боржнику тимчасової заборони у праві виїзду за кордон. Висновки Верховного Суду, викладені у наведеній постанові стосувались неможливості обмеження особи у праві виїзду за кордон, як заходу забезпечення позову та відсутності такого способу захисту цивільних прав.

Зважаючи на викладене, колегія суддів виснує про помилкове застосування судом першої інстанції практики Верховного Суду, яка не є релевантною обставинам цієї справи.

Також колегія суддів зауважує про застосування судом першої інстанції закону, що не підлягав застосуванню, а саме редакції ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» яка, як на день звернення виконавця із відповідним поданням, так і на день постановлення у справі оскаржуваної ухвали, втратила чинність, згідно ЗУ № 888-VIII від 10 грудня 2015 року.

Так, Законом N 888-VIII від 10 грудня 2015 року зі змісту статті 6 Закону виключено пункт 2 частини першої статті 6, який передбачав, що можливість обмеження громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України».

На день постановлення судом оскаржуваної ухвали ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» діяла в редакції від 01.01.2022 року, зокрема, пункт 2 було виключено х її змісту, а пункт 5 передбачав можливість обмеження громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З поданого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 убачається його обґрунтування саме ухиленням останнього від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішеннями у справах №2-5466/11 та №520/6542/18.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. перебувають виконавчі провадження:

- АСВП №65315788 з примусового виконання виконавчого листа №2-5466/11 від 29 квітня 2021 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «ФОРІНТ» заборгованість за кредитним договором №014/2-0-1/07-700 від 28 грудня 2007 року в розмірі 816 447,46 грн, що складають заборгованість за тілом кредиту в розмірі 655 585,42 грн та заборгованість за відсотками в розмірі 150 862,04 грн; за кредитним договором №№ 014/2-0-1/07-044 від 12 лютого 2007 року в розмірі 1 041 126,036 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 848 562,62 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 192 563,41 грн; за кредитним договором № 014/15-79/07-342 від 22 червня 2007 року в розмірі 1 411 625,59 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 147 135,62 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 264 489,97 грн; за кредитним договором №014/03-4/06-488 від 12 липня 2006 року в розмірі 1 511 181,56 грн, що складається з заборгованості за тілом в розмірі 1 248 185,04 грн та заборгованості за тілом в розмірі 1 248 185,04 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 262 966,52 грн, а всього стягнути 4 780 380,64 грн;

- АСВП №60167097 примусового виконання виконавчого листа №520/6542/18, виданого 19 серпня 2019 року Київським районним судом м. Одеси, за яким в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором № 014/2-0-1/07-200 від 28 грудня 2007 року у розмірі позичкової заборгованості (за тілом кредиту) 83 271.04 дол. США, звернуто стягнення на предмети застави: автомобіль марки BMW, модель Х5, випуску 2004 року, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований в РЕВ 1-го МРВ ДАІ Одеської області 11 жовтня 2006 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 11 жовтня 2006 року, який належить на праві власності ОСОБА_1 ; вантажний фургон Nissan Urvan, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , видане РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 26 червня 2008 року, який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаних транспортних засобів на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу визначити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається вчинення виконавцем у межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/6542/18, виданого 19 серпня 2019 року Київським районним судом м. Одеси, АСВП №65315788 таких виконавчих дій.

30 квітня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконачого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5466/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 29 квітня 2021 року, АСВП №65315788 (т.19 а.с. 199-200).

30 квітня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про визначення для боржника мінімального розміру витрат виконавчого провадження (т.19 а.с. 196).

30 квітня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди (т.19 а.с.192-194).

30 квітня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 та постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна (т.19 а.с.159-160, 180-181).

У відповіді на запит №102201134 від 30 квітня 2021 року Міністерства внутрішніх справ України за ОСОБА_1 зареєстровано транспортні засоби: BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 ; Бриз 214500, д.н.з. НОМЕР_7 ; Nissan Urvan, д.н.з. НОМЕР_5 (т.19 а.с.172).

У відповіді на запит №102201131 від 30 квітня 2021 року Державна фіскальна служба України повідомила про те, що ФОП, щодо якого здійснено запит знято з обліку у контролюючих органах ДФС (т.19 а.с.155), а у відповіді на запит №102201126 від 30 квітня 2021 року зазначено про те, що джерелом отримуваного доходу є податковий агент (т.19 а.с.176) прізвища особи не зазначено.

У відповіді на запит №102201119 від 30 квітня 2021 року Пенсійний фонд України повідомив про відсутність інформації щодо ОСОБА_1 (т.19 а.с. 156, 157).

05 травня 2021 року приватним виконавцем складено запит до Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо кількості осіб зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 (т.19 а.с.153).

06 травня 2021 року приватним виконавцем складено запит до ГУ держпраці в Одеській області, Державного агентства рибного господарства України та ГУ держспоживслуби в Одеській області щодо реєстрації за боржником будь-якого майна (т. 19 а.с.177-178).

06 травня 2021 року приватним виконавцем складено запит до Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо місця проживання та інших персональних даних ОСОБА_1 (т.2 а.с.151-152).

У відповіді на запит приватного виконавця №2825 від 06 травня 2021 року (т.19 а.с.147) Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області повідомило, що ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_8 від 08 листопада 2007 року та серії НОМЕР_9 від 27 жовтня 2017 року (т.19 а.с.92).

06 травня 2021 року приватним виконавцем складено запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону (т. 19 а.с.149).

06 травня 2021 року приватним виконавцем складено запит до КП Бюро технічної інвентаризації про надання технічної та правовстановлюючої документації на нерухоме майно за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 19 (т.19 а.с.143-144).

07 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт та розшук майна боржника (т.19 а.с.136, 138).

11 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (т.19 а.с.134).

11 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (т.19 а.с.132).

21 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (т.19 а.с.126).

24 травня 2021 року приватним виконавцем складено запит до КП Овідіополь-Сервіс про надання технічної та правовстановлюючої документації на нерухоме майно за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 19 (т.19 а.с.124), у відповідь на який від 31 травня 2021 року КП Овідіополь-Сервіс повідомило про відсутність у підприємстві інвентаризаційної справи на наведене нерухоме майно, (т.19 а.с.91).

08 червня 2021 року приватним виконавцем складено запит до КП Бюро технічної інвентаризації про надання технічної та правовстановлюючої документації на нерухоме майно за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 19 (т.19 а.с.87), у відповідь на який від 08 червня 2021 року КП Бюро технічної інвентаризації повідомило про тимчасову відсутність доступу до запитуваних документів, у зв`язку із накладенням на нього арешту в межах кримінального провадження (т.19 а.с.29).

09 червня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (т.19 а.с.57, 86).

11 червня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (т.19 а.с.57, 62, 65).

У відповідях АТ Юнекс Банк, АТ Банк Січ, АТ А-Банк, ПАТ Розрахунковий центр обслуговування договорів на фінансових ринках, АТ РВС Банк, АТ Банк Альянс, АТ ЄПБ, АТ Міжнародний інвестиційний банк, АТ Кристал Банк повідомили про відсутність у них рахунків боржника (т.19 а.с.39, 39, 51, 58, 60, 61, 63, 64, 74).

17 червня 2021 року приватним виконавцем складено вимогу про надання директором ГО ЛУЧ. ЧОРНОМОРКА технічної та правовстановлюючої документації на нерухоме майно за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 19 (т.19 а.с.76).

17 червня 2021 року у приватним виконавцем складено вимогу до боржника про надання доступу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т.19 а.с.83).

22 червня 2021 року приватним виконавцем складено вимогу про надання боржником технічної та правовстановлюючої документації на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (т.19 а.с.76).

22 червня 2021 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 та повідомлено ОСОБА_1 про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження, залишено вимог (т. 19 а.с. 7, 81).

22 червня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (т.19 а.с. 78-79).

30 червня 2021 року приватним виконавцем складено запит до Державної прикордонної служби України (т.19 а.с. 73), у відповідь на який Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 30 червня 2021 року повідомив про відсутність в базі даних про перетин ОСОБА_3 державного кордону України, лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованої території АР Крим (т.19 а.с.20).

06 липня 2021 року приватним виконавцем складено вимогу про стягнення зі стягувача у ВП авансованого платежу (т. 19 а.с.66).

06 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна, що належить боржнику (т.19 а.с.31).

06 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчого провадженні (т.19 а.с.68).

08 липня 2021 року у приватним виконавцем складено вимогу до боржника про надання доступу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т.19 а.с.36, 37).

13 липня 2021 року приватним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 та зафіксовано у акті про ненадання виконавцю та суб`єкту оціночної діяльності доступу до будинку (т.19 а.с.33).

21 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-5466/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 29 квітня 2021 року, АСВП №65315788 на підставі п.2 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" (т.19 а.с.22).

Колегія суддів зауважує, що постанови про відновлення наведеного вище виконавчого провадження матеріали справи не містять.

Заразом, 27 липня 2023 року приватним виконавцем складено запит до Управління реєстрації та паспортизації в Київському районі Департаменту надання адміністративних послуг Одеськох міської ради щодо кількості осіб зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 (т.19 а.с.14), у відповідь на який від 28 липня 2023 року Центру повідомив, що за наведеною адресою зареєстровані дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т.20 ас. 1).

27 липня 2023 року приватним виконавцем складено запити до Державної служби морського та річкового транспорту України та Державної служби морського і внутрішного транспорту та судноплавства України та ГУ держспоживслуби в Одеській області та Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, ГУ держгеокадастру в Одеській області та КП Бюро технічної інвентаризації, щодо реєстрації за боржником будь-якого майна (т. 19 а.с.15, 16, 17).

У відповіді на вказаний вище запит ГУ держспоживслуби в Одеській області повідомило про відсутність реєстрації в Одеській області за ОСОБА_1 тракторів, самохідних шасі, самохідних сільскогосподарських і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів (т.20 а.с.4).

27 липня 2023 року приватним виконавцем складено запити до Державної міграційної служби України щодо видачі боржнику документа, що дає право на виїзд і в`їзд в України та посвідчуючого особу громадянина України під час перебування за її межами (т. 19 а.с. 19).

27 липня 2023 року приватним виконавцем складено запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону (т. 19 а.с.18).

Щодо виконавчого провадження примусового виконання виконавчого листа №520/6542/18, виданого 19 серпня 2019 року Київським районним судом м. Одеси, АСВП №60167097 з матеріалів справи убачається таке.

26 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконачого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/6542/18, виданого 19 серпня 2019 року Київським районним судом м. Одеси, АСВП №60167097 (т.20 а.с. 59-60).

26 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про визначення для боржника мінімального розміру витрат виконавчого провадження (т. 20 а.с.53-54).

26 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди (т.19 а.с.56-57).

26 вересня 2019 року приватним виконавцем складено вимогу боржнику про надання доступу до транспортних засобів боржника: BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , та Nissan Urvan, д.н.з. НОМЕР_5 (т. 20 а.с.41-42).

26 вересня 2019 року приватним виконавцем складено запити до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області щодо власників рухомого майна: автомобілю BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , та вантажного фургону Nissan Urvan, д.н.з. НОМЕР_5 (т.20 а.с. 49-50), згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 02 жовтня 2019 року №31/18-5598 вказані у запиті транспортні засоби зареєстровано за ОСОБА_1 (т. 20 а.с. 33), а у відповіді від 02 жовтня 2019 року №31/15-5597 повідомлено про те, що за боржником також зареєстровано транспортні засоби: Honda Legend, д.н.з. НОМЕР_10 , Volkswagen Transporper, 70839 ОК (т. 20 а.с. 34).

26 вересня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт транспортних засобів боржника: BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , та Nissan Urvan, д.н.з. НОМЕР_5 (т. 20 а.с. 44-45).

04 жовтня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук та арешт транспортних засобів боржника: BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , та Nissan Urvan, д.н.з. НОМЕР_5 (т. 20 а.с. 40).

Згідно відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області на запит від 08 жовтня 2019 року щодо доступу до персональних даний ОСОБА_1 останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (т.20. а.с. 35,36).

07 грудня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт належних боржнику транспортних засобів: BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , та Nissan Urvan, д.н.з. НОМЕР_5 (т.20 а.с.28-29).

11 лютого 2020 року приватним виконавцем складено вимогу до боржника про надання інформації щодо місцязнаходження транспортних засобів BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , та Nissan Urvan, д.н.з. НОМЕР_5 (т.20 а.с.16-17, 18-19).

12 лютого 2020 року приватним виконавцем складено Акт про те, що зі слів стягувача виконавцем було виявлено, що боржник мешкає за адресою іншою, ніж вказано у виконавчому листі, а саме: м. Одеса, вул. Степова, 19 (т. 20 а.с.15).

26 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних (т. 20 а.с. 7-8).

Також у матеріалах справи міститься відповідь ГУ Державної служби з питань праці від 01 липня 2021 року на запити від 28 квітня 2021 року про відсутність в Управлінні запитуваної інформації (т. 20 а.с.5), однак встановити в межах якого виконавчого провадження та щодо якої особи приватним виконавцем було направлено відповідний запит, з долучених до подання документів, неможливо.

За статті 129 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права позивача (стягувача) на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. ЄСПЛ, здійснюючи тлумачення ст. 6 Конвенції, зазначає, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін, а тому виконання рішення, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" ("Горнсбі проти Греції").

Окрім того, існування боргу, який підтверджений остаточним судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення постановлено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату цього боргу і становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу Конвенції, а відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, ухваленого на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справах: "Агрокомплекс проти України", "Іванов проти України").

Водночас, свобода пересування особи гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до положень ч. 2 якої кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Разом з тим, ч. 3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" (рішення від 26 листопада 2009 року) ЄСПЛ підсумував принципи, з урахуванням яких має відбуватися оцінка правомірності вжиття заходів щодо обмеження свободи пересування особи у зв`язку з неоплаченими боргами, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, бути пропорційним меті його застосування, тобто знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом.

При цьому у п. 49 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів. Аналогічні висновки викладені у рішенні ЄСПЛ від 13 листопада 2003 року у справі "Напияло проти Хорватії" п. п. 78-82).

Стаття 2 Протоколу №4 до Конвенції дозволяє втручатися у здійснення особою права на свободу вільного пересування лише у відповідності із законом і в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.

Тобто, для втручання у право боржника на свободу вільного пересування необхідно дотриматися розумного балансу (пропорційності) між правами боржника щодо вільного пересування та правами стягувача на остаточне виконання судового рішення і його правами на борг як на його майно.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

За п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Згідно п. 1 розділу XIII Інструкції, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10 грудня 2015 року встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Стосовно зазначення судом в оскаржуваній ухвалі про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження як встановлені судом обставини, колегія суддів зауважує про таке.

Положенням частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною другою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів виснує про недоведеність посилань приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. на факт належного сповіщення ОСОБА_1 про вчиненні у виконавчих провадженнях №65315788 та №60167097 та умисного невчинення ним дій, спрямованих погашення боргів, на виконання вимог Закону щодо надання декларації про майновий та явки на виклики приватного виконавця.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас, матеріали справи містять лише копії постанов та вимог виконавця у виконавчих провадженнях №65315788 та №60167097, однак не містять належних та достатніх доказів на підтвердження направлення таких боржнику. Так з наданих заявником списків поштових відправлень та роздруківок з сайту АТ Укрпошта неможливо встановити відправлення якого змісту та за якою адресою були направлено ОСОБА_1 , а отже перевірити дотримання виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів зауважує, що саме ухилення боржника від виконання судового рішення є обов`язковою обставиною для вирішення питання про обмеження його у праві виїзду за межі України. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання. Перешкоджання виконанню судового рішення передбачає протидію службової особи, наділеної законом певними повноваженнями щодо реалізації вимог, які у ньому містяться, з метою недопущення його реалізації.

При цьому, оскільки державний виконавець ініціює відповідне подання та скеровує його до суду, саме на нього покладається обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу (посадової особи).

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", тощо.

У ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Проте, у матеріалах справі, відсутні докази які б свідчили, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов`язків, а наявність лише самої заборгованості за виконавчими провадженнями не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду. Матеріали подання не містять жодного звернення саме до ОСОБА_1 , щодо виконання рішень суду, а, отже, посилання, що останній ухиляється від виконання сущдових рішеннь у виконавчих провадженнях №65315788 №60167097, у порушення вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України, не підтвердженні належними та допустимими доказами.

При цьому, судом не встановлено, наявність у ОСОБА_1 ознак умислу у невиконанні рішень суду.

Не може залишитися поза увагою апеляційного суду і те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Водночас, з матеріалів справ убачається, що приватний виконавець за час перебування на виконанні виконавчого листа №2-5466/11 від 29 квітня 2021 року, виданого Київським районним судом м. Одеси, АСВП №65315788 обмежився лише єдино-разовим виходом за адресою проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 - 22 червня 2021 року, де ОСОБА_1 було повідомлено про наявність щодо нього відкритого виконавчого провадження (т. 19 а.с. 7, 81). Водночас, матеріали справи хоча і містять копії постанов, що виносились приватним виконавцем після зупинення такого виконавчого провадження, що дозволяє припустити про його відновлення, однак не містять жодних доказів на підтвердження вчинення виконавцем передбачених Законом дій для доведення такої інформації до відома боржника.

Також, колегія суддів зауважує, що виконавчі провадження №65315788 та №60167097 об`єднані не були, проте, з долучених до подання приватного виконавця документів, не вбачається, отримання виконавцем в межах АСВП №60167097 інформації про видачу боржнику документа, що дає право на виїзд і в`їзд в України та посвідчуючого особу громадянина України під час перебування за її межами.

Щодо отриманої приватним виконавцем інформації в межах АСВП №65315788 з примусового виконання виконавчого листа №2-5466/11 від 29 квітня 2021 року, виданого Київським районним судом м. Одеси, колегія суддів звертає увагу, що попри отримання від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області інформації про те, що ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_8 від 08 листопада 2007 року та серії НОМЕР_9 від 27 жовтня 2017 року (т.19 а.с.92), відомостей щодо перетину боржником державного кордону приватним виконавцем отримано не було.

Водночас, зі змісту поданого до суду першої інстанції подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 убачається, що обґрунтовуючи заявлені у ньому вимоги приватний виконавець посилається, зокрема, на отримання в межах виконавчого провадження №60167097 відповідь ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області №5100.4.3-3635/51.2-21 від 20 травня 2021 року щодо документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_8 від 08 листопада 2007 року та серії НОМЕР_9 від 27 жовтня 2017 року та відповідь Державної прикордонної службу України №179662611 від 30 жовтня 2023 року щодо неодноразового перетину ОСОБА_1 у різних напрямках державного кордону(т.19 а.с.3), проте копій наведених відповідей приватним виконавцем суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчими листами №2-5466/11 від 29 квітня 2021 року та №520/6542/18 від 19 серпня 2019 року, є передчасним та відхиляє тотожні обґрунтуванню подання доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.ч.2, 4 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду потрібно змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.А. Коновалова

М.В. Назарова