Справа № 526/2534/22
Провадження № 6/526/29/2024

У Х В А Л А

іменем України

26 листопада 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

23.12.2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області виданий судовий наказ по справі №526/2534/22 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 27 серпня 2024 року звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що підставою для видачі судового наказу Гадяцьким районним судом Полтавської області від 23.12.2022 по справі №526/2534/22 стало надання ОСОБА_2 довідки про її місце реєстрації та склад сім`ї, яка видана Пигарівським старостинським округом Середино-Будської міської ради від 11.11.2022 за №92. На час видачі судового наказу по справі №526/2534/22, тобто станом на 23.12.2022 року дитина не проживала з матір`ю. Дитина проживає з літа 2022 року в с. Пигарівка Шосткинського району Сумської області разом з його батьками. Матір дитини не мала роботи тривалий час і залишила дитину на утримання батькам. Факт проживання дитини з літа 2022 року і по теперішній час у с.Пигарівка підтверджується довідками, які кожні півроку видавались батьку заявника для отримання соціальних пільг довідка №59 від 06.06.2022, довідка №95 від 05.12.2022, довідка №66 від 05.06.2023 та актом встановлення фактичного проживання громадян за адресою: АДРЕСА_1 від 24.07.2024 №1. Враховуючи викладене, Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 31.07.2024 року по справі №589/3441/24 виданий судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 29.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Заявник та його представник в останнє судове засідання не з`явилися, в судовому засіданні 31.10.2024 року представник заявника адвокат Янєва Л.А. підтримала заяву та просила її задовольнити, оскільки видано судовий наказ про стягнення аліментів з матері дитини - ОСОБА_2 , що є безумовною підставою для визнання судового наказу про стягнення аліментів з батька дитини таким, що не підлягає виконанню.

Стягувач ОСОБА_2 в останнє засідання не з`явилася, в судовому засіданні 31.10.2024 року заперечувала проти задоволення заяви, при цьому пояснила, що дитина постійно проживає разом з нею та надала відповідні довідки на підтвердження цих обставин. Окрім того, довідки на які посилається заявник Пигарівським старостинським округом не видавались. На даний час нею подано заяву про перегляд судового наказу, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 31.07.2024 року по справі №589/3441/24 за нововиявленими обставинами.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали заяви, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23.12.2022 року Гадяцьким районним судом Полтавської області виданий судовий наказ по справі №526/2534/22 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено судовий спосіб захисту прав боржника у разі якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 посилається на те, що Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 31.07.2024 року по справі №589/3441/24 виданий судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 29.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

На думку заявника, видання Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 31.07.2024 року по справі №589/3441/24 судового наказу свідчить про визнання факту проживання дитини разом з ним та про припинення у нього обов`язку з виконання судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Проте у судове засідання не надано доказів того, що місце проживання дитини є дійсно з батьком, а також факт її повного утримання батьком дитини, оскільки згідно відповіді старости Пигарівського старостинського округу Чеберяко С. довідки та акт встановлення фактичного проживання громадян, на які посилається заявник, Пигарівським старостинським округом не видавались.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом, яким з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відтак суд вважає, що немає правових підстав для визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню, оскільки існує судове рішення, а саме судовий наказ, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на утримання дитини, може слугувати підставою для звернення батька до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів, відповідно ж не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки судовий наказ було видано у відповідності до норм цивільного процесуального Закону, на підставі заяви, яка відповідала за формою та змістом вимогам статті 163 ЦПК України та відповідала критеріям визначеним в статті 161 ЦПК України в частині вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 432, 353, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С. А. Киричок