Справа № 203/2161/24
Провадження № 2/0203/1101/2024
УХВАЛА

15 липня 2024 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.03.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 року, цивільну справу № 203/2161/24, провадження № 2/0203/1101/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 02.05.2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді № 583547 від 09.05.2024 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.11.2019 року.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 10.05.2024 року була залишена без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали шляхом надання суду виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час, а саме 05.03.2024 року.

На адресу місця проживання позивача, що була зазначена нею у позовній заяві, засобами поштового зв`язку судом було двічі направлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 10.05.2024 року. Проте до суду повернулися конверти з поштовим вкладенням, на яких поштовим відділенням проставлена відмітка про причини невручення: «за закінченням терміну зберігання».

Крім цього, 06.06.2024 року, помічником судді на телефон позивача зазначений нею у позовній заяві було здійснено телефонний дзвінок з метою повідомлення про залишення позовної заяви без руху та необхідність отримати копію ухвали суду, проте був відсутній зв`язок з абонентом, про що свідчить телефонограма наявна в матеріалах справи.

Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Проте позивачем не було повідомлено суду про можливу зміну адреси місця її проживання та телефон, які вона вказала у своїй позовній заяві.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Водночас позивач жодним чином (письмовий запит, телефоном, факсимільним зв`язком) не поцікавилася подальшим розвитком провадженням за поданою нею позовною заявою (відкриття провадження у справі, залишення без руху тощо).

З огляду на вищевикладене, та те, що ОСОБА_4 особисто звернулася до суду з позовною заявою, а відтак достовірно знала про наявність в суді зазначеної справи, особисто не доклала зусиль, щоб дізнатись про стан судового провадження, суд вважає, що копія ухвали суду від 10.11.2023 року вважається врученою позивачу відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Проте у встановлений судом строк станом на 26.12.2023 року недоліки позовної заяви не були усунуті позивачем, заяв про продовження строку встановленого ухвалою суду від 10.11.2023 року для усунення недоліків позовної заяви до суду не надходило.

Приписами ч. 3 ст. 185 ЦПК встановлено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частинами 5, 6, 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд, враховуючи те, що у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не були усунені позивачем, позовна заява підлягає поверненню позивачу у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

уХвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва