ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1347/24
провадження № 2-н/691/36/24
УХВАЛА

27 листопада 2024 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» м.Черкаси про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1889,52 грн., 3% річних, інфляційних витрат з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

встановив:

27 листопада 2024 року до Городищенського районного суду Черкаської області, надійшла заява ТОВ «Черкасиенергозбут» м.Черкаси про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1889,52 грн., 3% річних, інфляційних витрат з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2024 року цивільну справу №691/1347/24 провадження №2-н/691/36/24 за заявою ТОВ «Черкасиенергозбут» м.Черкаси про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1889,52 грн. з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , передано на розгляд судді Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М..

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу зазначено, що на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про видачу ліцензій з постачання електричної енергії споживачу ТОВ «Черкасиенергозбут» від 25 вересня 2018 року №1092, здійснено постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 (відповідно до Постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», Городищенський район Черкаської області був ліквідований і включений до складу нових Черкаського району та Звенигородського району). Відповідно до Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №404260142 від 18 листопада 2024 року, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Відповідно до листа Хлистунівського Старостинського округу №173 від 21 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому звернулися до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за електричну енергію саме з них.

Вивчивши матеріали за заявою ТОВ «Черкасиенергозбут» про видачу судового наказу, приходжу до висновку про підстави для відмови, в силу наступного.

За змістом ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і за ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Положенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Згідно з ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України).

Особливістю наказного провадження є те, що суддя у встановленому законом випадку, за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання та виклику заявника та боржника, на основі поданої заяви, приймає судове рішення у вигляді судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом належить право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Зі змісту наданих доказів до провадження суду із заявою про видачу судового наказу, слід зробити висновок про наявність спору між сторонами з питання користування та оплати електричної енергії за період з 01 листопада 2022 року по 16 травня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки згідно з умовами Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а саме п.13.8, серед доказів на обґрунтування підстав для видачі судового наказу відсутній акт звірки заборгованості, не підтверджено, згідно пункту 13.7, що об`єкт споживача перебуває у власності кількох осіб, відсутній договір з одним із співвласників за умови письмової згоди всіх інших співвласників, не додано докази, які підтверджують факт смерті ОСОБА_3 , реєстрацію інших осіб у будинку, їх безпосереднє проживання та споживання електричної енергії

У відповідності до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене та вимоги п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» м.Черкаси про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1889,52 грн., 3% річних, інфляційних витрат з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст.163, 164, 165,166 ЦПК України, суддя, -

постановив:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» м.Черкаси про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 1889,52 грн., 3% річних, інфляційних витрат з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити.

Згідно ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали суду направити заявнику, для відому.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Суддя О.М.Савенко