РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

при секретарі Федоровой О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 (далі відповідач) на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Позов мотивований таким. Сторони перебували в шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилась донька ОСОБА_4 . Відповідач працює старшим механіком на судах дального плавання на підставі разових контрактів з різними судновласниками, має нерегулярний та мінливий дохід, його заробітна плата складає близько 10 000,00 дол. США. Участі в матеріальному забезпечення доньки не приймає. Крім того, відповідач має власне рухоме та нерухоме майно, та джерело доходу від сонячних електростанцій. Має рахунки у банках. Постійно виїжджає за межі України для роботи на судах. Позивач не працює та не має постійного доходу.

24.12.2021 року ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2023 року витребувано докази.

25.01.2022 року Херсонським міським судом Херсонської області витребувано докази.

Після відновлення процесуальної діяльності суду з 12.06.2023 року та підтвердження наявності справи, розгляд продовжено.

Представником відповідача подано відзив. В якому вказано про часткове визнання позову, а саме: просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказує, що за час шлюбу придбано нерухоме майно, яке є спільною власністю подружжя, в провадженні Херсонського міського суду перебуває справа про поділ даного майна. Зазначає, що донька забезпечена всім необхідним, не потребує особливих умов догляду, тому достатніми будуть аліменти в розмірі рекомендованого мінімуму прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

Представники сторін та сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду повідомлялись, від представників сторін надійшли заяви про проведення розгляду у їх відсутності.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

Сторони з 16.12.2011 року перебували в шлюбі, що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 видане повторно.

Сторони маються доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 .

Характеристика на дитину з Херсонської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 24, яка долучена разом із позовом у 2021 році є неактуальною на час розгляду справи.

До позовної заяви також долучено копію посвідчення моряка на ім`я ОСОБА_2 . АВ328162, з датою видачі 19.10.2005 року, датою закінчення дії 19.10.2010 року, тобто є неактуальним на час розгляду справи.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 263777143 від 30.06.2021 року, ОСОБА_2 належать: квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; земельна ділянка кадастровий номер :01:001:1523 площею 0,0681 га; 1/3 частина будинку АДРЕСА_5 ; квартира АДРЕСА_6 ; будинок АДРЕСА_7 .

Відповідно до відомостей РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївський та Херсонській областях від 12.04.2024 року, ОСОБА_2 належить автомобіль Chrysler д.н.з. НОМЕР_5 .

Відповідно до відомостей ДПС України від 12.04.2024 року, ОСОБА_5 в період з 28.03.2019 року по 04.05.2022 року неодноразово перетинав державний кордон України і повертався назад. Останні відомості про в`їзд 04.05.2022 року.

З відповіді ТОВ «Марлоу Навігейшен Україна» від 16.04.2024 року, з 30.07.2020 року по день відповіді посередницькі послугу відповідачу з працевлаштування не надавались.

З відповіді МТБ Банк від 16.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 не є клієнтом банку, і відповідно відсутні рахунки, відкриті в даній установі.

Відповідно до довідки з ХОЕК, купівлі електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючи ми установками приватного домогосподарства, споживача ОСОБА_2 , відбувається з 01.01.2019 року. В період з 01.01.2019 року по 31.12.2021 року, заборгованість перед споживачем відсутня, сума нарахована до виплат становила 290 643,08 грн. За період з 01.01.2022 року по 31.05.2022 року, сума нарахована для виплати 40 168,96 грн., заборгованість 30 023, 40 грн.

З відомостей АТ КБ «Приватбанк» від 15.04.2024 року, вбачається, що рух коштів по рахункам відповідача відбувався в період з 10.12.2018 року по 25.01.2022 року. Після останньої операції по рахунку, сума залишку: - 2 476,34.

Відповідно до відомостей АТ «Держаного Експортно-імпортного банку України» щодо відкритих рахунків та виписки по ним, рух коштів відноситься до періодів з 2020 року по квітень 2023 року, рахунки у валюті USD. Станом на на останню транзакцію 28.04.2023 року на рахунку 84 738,60 USD.

Досліджені в судовому засіданні докази вказують на наявність грошових коштів у відповідача на рахунках, наявності об`єктів нерухомості у власності останнього, також наявність у відповідача у власності транспортного засобу, доходів від продажу електроенергії.

Проте досліджені докази не підтверджують доводи позивача про стабільний дохід позивача в розмірі 10 000,00 дол. США щомісяця, працевлаштування на час розгляду справи.

Так, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, ч.2 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт проживання доньки разом із позивачем сторонами не оспорювався.

Доказів на підтвердження матеріальної допомоги на утримання дитини стороною відповідача не надано.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд приймає до уваги, що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Частинами 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до частини 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Так, заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не суперечить вимогам зазначених вище норм права.

Разом з тим, враховуючи, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доходу відповідача, який дозволив би сплачувати аліменти в розмірі 30 000,00 грн, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Так, відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів.

При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів судом з`ясовано, що відповідач працездатний, має грошові кошти на рахунках, нерухоме та рухоме майно, інших утриманців не має.

При цьому суд враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей і відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї дитини.

З урахуванням принципів розумності та справедливості, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає підставною сумою аліментів в розмірі 5000,00 на дитину відповідного віку на утримання доньки, що не є заздалегідь непомірним для сплати відповідачем та буде в достатній мірі відповідати потребам утримання дитини, з огляду на законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину. Таким чином в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо вимог про індексацію аліментів, то це відноситься до питань, пов`язаних із виконанням рішення суду, і не вирішуються під час ухвалення рішення.

Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку ст. 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався за дані позовні вимоги.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 908,00грн. грн., який є мінімальним для даної категорії справ на час звернення із позовною заявою.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі N826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем до позовної заяви додано ордер на підтвердження повноважень адвоката.

Водночас, матеріали справи не містять доказів узгодженого розміру правової (правничої) допомоги в рамках даного позову, детального опису робіт (наданих послуг), оплати витрат на професійну правничу допомогу позивачем (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а отже такі витрати є не доведеними позивачем, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 (п`яти тисяч) грн. 00 коп., починаючи з 10.12.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908(дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб

Повний текст судового рішення складено 30.09.2024 року