Справа № 570/2299/24
Номер провадження 2-о/570/131/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Суржук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей, -

в с т а н о в и в:

В обгрунтування вимог заявниця вказує, що з серпня 2017 року проживала разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При державній реєстрації народження дітей дані про батька були зазначені за вказівкою матері згідно ч.1 ст.135 СК України. Прізвище дітям за вказівкою матері записано - « ОСОБА_5 », а по батькові- « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » (відповідно до імені біологічного батька).

Біологічний батько дітей ОСОБА_2 був військовослужбовцем, загинув під час бойового завдання на території Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 32 років.

За життя ОСОБА_2 беззаперечно визнавав себе батьком ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Він опікувався дітьми, займався їх вихованням. Усі вони разом проживали як сім`я, спочатку за адресою АДРЕСА_1 (з серпня 2017 року по жовтень 2023 рік), а потім за адресою АДРЕСА_2 (з жовтня 2023 року по квітень 2024 року).

Крім спільних дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виховувались і проживали разом однією сім`єю також троє синів позивачки від попереднього шлюбу: ОСОБА_10 , 2012 р.н., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Заявниця та ОСОБА_2 вели спільне господарство, спільний бюджет, організовували свій побут, утримували та виховували як спільних дітей, так і синів заявниці від попереднього шлюбу, які сприймали ОСОБА_6 як батька.

На даний час встановити батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у позасудовому порядку неможливо. Докази, що засвідчують походження сина і дочки заявниці від загиблого, є запис в графі по-батькові « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » відповідно у їх свідоцтвах про народження, спільні сімейні фото (копії яких долучено до заяви), також такими доказами можуть бути показання свідків.

Встановлення даного факту має юридичне значення для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою захисту їх особистих (майнових і немайнових) прав, крім того у подальшому можуть виникнути питання щодо надання дітям відповідного статусу після смерті батька, оформлення соціальних виплат на дітей.

У зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт батьківства, і тому заявниця звертається із цією заявою до суду.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву та просять суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Від представника заінтересованої особи в матеріалах справи містятиться заява про розгляд справи їх відсутності, в якій щодо вимог заяви не заперечують.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 був військовослужбовцем, загинув під час бойового завдання на території Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 32 років. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 ; сповіщенням про смерть цивільного чоловіка ОСОБА_2 №01/2547 від 29.04.2024 та сповіщенням в/ч НОМЕР_2 від 28.04.2024.

З серпня 2017 року заявниця проживала разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вказане підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 08.05.2024 № 213/02-14; актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №151/02-14 від 12.03.2024. В судовому засіданні даний факт підтвердили допитані свідки ОСОБА_13 (мати загиблого ОСОБА_2 ), ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

За час спільного проживання у них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво НОМЕР_3 ), дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_4 ).

При державній реєстрації народження дітей дані про батька були зазначені за вказівкою матері згідно ч.1 ст.135 СК України. Прізвище дітям за вказівкою матері записано - « ОСОБА_5 », а по батькові- « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » (відповідно до імені біологічного батька). Вказане підтверджується витягами з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України № 6 від 10.05.2024 та № 2 від 10.05.2024.

Заявниця, її діти та її цивільний чоловік ОСОБА_2 проживали як сім`я, спочатку за адресою АДРЕСА_1 (з серпня 2017 року по жовтень 2023 рік), а потім за адресою АДРЕСА_2 (з жовтня 2023 року по квітень 2024 року). Вказане підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 08.05.2024 № 213/02-14.

Згідно довідки Дядьковицької сільської ради № 60 від 07.05.2024 року, ОСОБА_2 систематично цікавився та відвідував у дошкільному структурному підрозділі філії "Іваницька початкова школа" опорного закладу "Малошпаківський ліцей Дядьковицької сільської ради" вихованців закладу освіти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно зі ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявниця обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей - задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 травня 2024 року серія НОМЕР_1 ) є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився в с. Мартинівка Рівненського району Рівненської області.

Зобов`язати Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №4 про народження ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 15 травня 2018 року Виконавчим комітетом Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області), зазначивши у графі батько " ОСОБА_2 , громадянин України".

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 травня 2024 року серія НОМЕР_1 ) є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка народилася в с. Мартинівка Рівненського району Рівненської області.

Зобов`язати Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №6 про народження ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 28 серпня 2019 року Виконавчим комітетом Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області), зазначивши у графі батько " ОСОБА_2 , громадянин України".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: просп. Миру. 14, м. Рівне, 33013, .

Повне судове рішення складено 16.09.2024 р.

Суддя: Гнатущенко Ю.В.