У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/375/21

15 липня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

28.07.2021 року в порядку заочного розгляду, відповідно до положень ст.ст.280-281 ЦПК України, судом було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задоволено.

Разом з тим, згідно ухвали суду від 26.05.2022 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд вказаного вище заочного рішення суду.

Заочне рішення від 17.05.2022 року було скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

В підготовчі засідання 07.10.2022 року, 13.12.2022 року, 01.03.2023 року представник позивача, адвокат Зубченко І.І. не прибула, натомість направляла на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи з тих чи інших причин, які суд задовольняв.

В подальшому, в підготовчі засідання 22.01.2024 року, 26.03.2024 року представник позивача, адвокат Зубченко І.І. не з"явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які зберігаються в матеріалах справи.

В зв"язку з наведеним судом було прийнято рішення повідомити про дату, час та місце наступного підготовчого засідання рекомендованою кореспонденцією позивача ОСОБА_1 .

В підготовче засідання, призначене на 03.05.2024 року позивач не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке зберігається в матеріалах справи.

12.06.2024 року позивач повторно не прибула в підготовче засідання, про дату, час та місце розгляду справи також повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією по вказаній в позовній заяві адресі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке зберігається в матеріалах справи. Також в дане підготовче засідання не прибула і представник позивача, адвокат Зубченко І.І., про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином шляхом вручення судової повістки під розписку.

15.07.2024 року позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Зубченко І.І. черговий раз не прибули в підготовче засідання, про дату, час та місце розгляду справи також повідомлялися заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які зберігаються в матеріалах справи.

Від представника відповідача, адвоката Куцого О.С. 03.04.2023 року та 22.01.2024 року надійшли заяви, в яких просив розгляд справи проводити у його відсутності та у відсутності відповідача ОСОБА_2 . Просив суд у позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторони позивача про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Однак, як зазначено вище, в підготовчі засідання, призначені на 03.05.2024 року, 12.06.2024 року та 15.07.2024 року позивач та її представник не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про слухання справи без їх участі не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свій час та кошти. Так, для відповідача - це можливість заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача(ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду - право звернутися до суду повторно(ч.2 ст.257 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Позивач та її представник заздалегідь і належним чином повідомлялися про час та дату розгляду справи, однак в підготовчі засідання не прибули.

Суд констатує, що участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов`язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п.3 ч.1 ст.129 Конституції України).

Крім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Також, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, констатує, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»).

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

З врахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги багаторазову неявку позивача ОСОБА_1 та її представника, адвоката Зубченко І.І. в підготовчі засідання, належним чином повідомлених про день та час їх проведення, відсутність заяв про розгляд справи без їх участі та відсутність у суду підстав, передбачених чинним процесуальним законодавством для відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду, що одночасно не порушує право на повторне звернення до суду з тією самою заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 128, 197, 198, 200, 223, 257, 258, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст ухвали

складено 19.07.2024 року.