Справа № 465/5267/22 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/1603/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Матяш С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника -

ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 -

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити черговість одержання нею спадщини після смерті сестри ОСОБА_5 з другої черги спадкування за законом на першу чергу спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра - ОСОБА_5 , і вона, як спадкоємець другої черги за законом, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_3 є донькою померлої, тому належить до спадкоємців першої черги за законом, однак, вона не виконувала обов`язків щодо утримання своєї непрацездатної матері, з 2011 року з нею не проживала і не надавала їй жодної допомоги.

Зазначає, що упродовж тривалого часу її сестра перебувала у безпорадному стані, оскільки мала низку тяжких захворювань, в тому числі онкологію, зокрема, протягом 2018 - 2022 років у неї були верифіковані соматичні, серцево-судинні, онкологічні, урологічні діагнози (постінфарктний кардіосклероз, повна блокада правої ніжки пучка Гісса, передньої гілки лівої ніжки, персистуюча форма фібриляції передсердь, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня 2 ст. ризик дуже високий, серцева недостатність ІІ А, хронічний панкреатит, сечокам`яна хвороба, хронічний пієлонефрит, багато вузловий зоб ІІ ступеня, дегенеративні зміни попереково-крижового відділу хребта, інтраспіральна лівобічна кила м/х дисків, сакроілеїт обох крижовоклубкових зчленувань, злоякісне новоутворення правої грудної залози, радикальна мастектомія правобічна, - у зв`язку з чим вона неодноразово поступала до медичних закладів для проходження стаціонарного лікування та, відповідно, потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавала саме позивачка, здійснюючи опіку над сестрою, зокрема: підтримувала постійне спілкування з нею, в тому числі й порадами щодо лікування, оскільки за освітою вона є медик, допомагала в побуті і по господарству, готувала їжу, надавала матеріальну допомогу (оплачувала вартість лікування, медичних обстежень та оглядів, придбання ліків, вартість догляду, згідно договору, укладеного між нею (позивачкою), ТОВ «100Ліття» та ОСОБА_5 , про надання послуг з догляду за особою похилого віку, вартість паліативної допомоги, згідно договору, укладеного між нею (позивачкою) та КНП Львівське територіальне медичне об`єднання клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги ВП «4-та лікарня»), розмір якої лише з липня 2018 року по березень 2022 року становив понад 200000 грн., здійснила поховання сестри.

Така допомога, стверджує позивачка, надавалась протягом тривалого часу, а саме: з 2016 року по день смерті сестри, і всі ці обставини в сукупності дають підстави для зміни черговості спадкування, у зв`язку з чим і пред`явила цей позов.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємцями першої черги.

Змінено черговість одержання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті сестри ОСОБА_5 з другої черги спадкування за законом на першу чергу спадкування за законом.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1488 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3 , просила його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Вважає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам їхньої сторони, що свідчить про необ`єктивність суду щодо оцінки доказів сторін.

Зазначає, що всі обставини, які були дослідженні у суді першої інстанції, не свідчать про те, що позивачка переймалася здоров`ям та долею своєї сестри, оскільки вона у грудні 2021 року віддала її у хоспіс.

Вказує, що твердження позивачки про те, що ОСОБА_5 з 2011 року дуже сильно хворіла і не могла себе самостійно обслуговувати не відповідає дійсності, про що свідчить детальний аналіз медичних документів, виписок та квитанцій за оплату ліків, які долучено позивачем до матеріалів справи.

Зауважує, що позивачка надала суду квитанції за оплату ліків від хвороб, якими ОСОБА_5 не хворіла, цим самим, збільшивши суму витрат, які вона понесла на лікування своєї сестри.

Наголошує, що позивачка не оформила опіки над спадкодавцем, а така умова, на переконання сторони відповідача, є обв`язкою для задоволення позову про зміну черговості спадкування.

Відповідачка додає, що її мати не потребувала сторонньої матеріальної допомоги, оскільки отримувала пенсію і самостійно доглядала свого хворого чоловіка, який був інвалідом другої групи з психічними вадами.

Наголошує, що в оскаржуваному рішенні показання свідків викладені загальними фразами, з них неможливо встановити дійсний характер взаємовідносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а також відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , як матір`ю та дочкою.

Вважає, що суд неповно та необ`єктивно виклав у судовому рішенні всі пояснення позивачки, які вона надавала під час розгляду справи.

26.06.2024 року від позивачки ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона заперечила доводи та вимоги апелянта, просила оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду третя особа П`ята Львівська державна нотаріальна контора не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною сестрою ОСОБА_5 .

Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_5

03.05.2022 року позивачка ОСОБА_1 подала у П`яту Львівську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , на підставі якої 03.05.2022 року зареєстровано спадкову справу.

Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця (частина друга статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1262 ЦПК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом.

Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої - п`ятої черги.

Стаття 1259 ЦК України передбачає можливість зміни черговості одержання права на спадкування, в тому числі і за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження (прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири тощо); 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі №753/16113/20 (провадження №61-2552св23).

Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2022 року у справі №372/3988/20-ц (провадження №61-5062св22), від 22 березня 2023 року у справі №753/10668/19 (провадження №61-11248св22).

Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №401/2614/17 (провадження №61-14759св20), від 28 червня 2023 року у справі №691/1559/18 (провадження №61-1917св23)).

Згідно з частинами першою - третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс».

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зміни черговості в одержанні права на спадкування, позивач ОСОБА_1 вказувала на те, що спадкодавець ОСОБА_5 перебувала у безпорадному стані, оскільки мала низку тяжких захворювань, в тому числі онкологію, зокрема, протягом 2018 - 2022 років, у зв`язку з чим, позивачка опікувалася нею, надавала матеріальну та іншу допомогу (допомагала в побуті і по господарству, готувала їжу тощо).

З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 після смерті чоловіка та до дня своєї смерті проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Актами ЛКП «Південне» від 15.11.2011 року, 15.02.2012 року, 21.05.2012 року зафіксовано, що відповідачка ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає. При цьому, за вказаною адресою відповідачка була зареєстрована до 05.02.2013 року, що стверджується талоном зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно витягу з амбулаторної карти, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилась під наглядом сімейного лікаря АСМ КНП «1-а МП м. Львова» Швай Н.Л. з липня 2018 року, згідно укладеної декларації з пацієнтом.

Відповідно до записів з амбулаторної карти ф.025/0, у пацієнтки були верифіковані в різні роки, з 2018 по 2022 роки, соматичні, серцево-судинні, онкологічні, урологічні діагнози: ІХС. Постінфарктний кардіосклероз. Повна блокада правої ніжки пучка Гісса, передньої гілки лівої ніжки. Персистуюча форма фібриляції передсердь. Гіпертонічна хвороба III ст. 2ст. ризик дуже високий. Серцева недостатність ІІА. Хр панкреатит. Сечокамяна хвороба. Хр. пієлонефрит. Багатовузловий зоб ІІст. Дегенеративні зміни попереково-крижового відділу хребта. Інтраспінальна лівобічна кила м/х дисків L4-5 ,L5-S1. Сакроілеїт обох крижово-клубових зчленувань. Злоякісне новоутворення правої грудної залози N1NOMO / радикальна мастектомія правобічна 2018 р. У жовтні 2020 року захворіла на COVID-19 із середньоважким перебігом, у зв`язку з чим загострились наявні хронічні захворювання.

В матеріалах справи є медичні виписки (витяги) про стан здоров`я спадкодавця в останні роки перед смертю (2018 - 2022 роки), які дають обґрунтовані підстави для висновку про наявність у спадкодавця тяжких захворювань, у зв`язку з якими вона проходила тривале лікування і які, в силу віку та супутніх захворювань, загострювалися, що, відповідно, вимагало додаткових зусиль для організації свого життя та матеріальних витрат для лікування.

Допитані судом першої інстанції свідки підтвердили той факт, що позивачка підтримувала дуже тісні стосунки із сестрою, опікувалась нею та перебувала з нею на постійному зв`язку, допомагала по господарству, приносила їжу в лікарню, купувала ліки, здійснила витрати на поховання.

Окрім того, письмовими доказами (квитанції, акти, договори тощо) підтверджено факт здійснення позивачкою матеріальних витрат на лікування та догляд сестри.

Так, зокрема, 24.12.2021 року між ТОВ «100Ліття» (виконавець), ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_5 (отримувач) було укладено договір про надання послуг з догляду за особою похилого віку, за змістом якого ТОВ «100Ліття» зобов`язалося надати замовнику низку послуг щодо догляду за отримувачем (особою похилого віку) платного утримання у приміщенні для тимчасового проживання та раціональному і дієтичному харчуванню, а замовник зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги і після закінчення строку дії цього договору зобов`язався звільнити займане приміщення. Приміщення, де надавались послуги знаходилось за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з п.4.1 договору, сума послуг, визначених у ст.1.1 цього договору, становить 3000 грн. щомісячно.

Договір укладено строком з 24.12.2021 року по 07.01.2022 року (п.8.1).

У п.8.2 договору передбачено, що дія договору продовжується (автоматично пролонгується) на такий же термін у випадку, якщо замовник не направить виконавцеві письмове повідомлення про відмову від продовження цього договору не менше ніж за 3 дні до моменту закінчення строку дії цього договору. Сторони дійшли згоди, що кількість пролонгацій строку дії цього договору не обмежується.

Згідно квитанцій про сплату коштів за надані послуги ТОВ «100Ліття» від 24.12.2021 року, ОСОБА_1 сплатила 7000 грн., згідно квитанції від 10.01.2022 року - сплатила 3200 грн.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №725, ОСОБА_5 померла у віці 73 роки, перебуваючи у стаціонарі КНП Львівське територіальне медичне об`єднання клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги ВП «4-та лікарня». Причина смерті: Атеросклеротичний кардіосклероз.

Отже, аналіз зазначених медичних документів дає підстави стверджувати, що ОСОБА_5 , будучи особою похилого віку, яка мала низку тяжких захворювань, що підтверджується документально, потребувала періодичного та термінового лікування у медичних установах, у зв`язку з чим перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, і саме позивачкою було створено всі належні умови проживання, соціально-побутового та медичного обслуговування своєї сестри. Доказів на спростування наведеного стороною відповідача не надано.

Таким чином, встановивши факт перебування спадкодавця ОСОБА_5 у безпорадному стані та неможливість останньою здійснювати звичайні речі і догляд за собою у зв`язку з похилим віком та тяжкими хворобами, забезпечення позивачкою протягом тривалого часу спадкодавця матеріальною та іншою допомогою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_5 разом із спадкоємцем першої черги, яким є відповідачка.

Доводи апеляційної скарги про те, що для зміни черговості одержання спадкоємцями права на спадкування, над спадкодавцем мала бути в установленому законом порядку оформлена опіка, є безпідставними, оскільки нормою частини другої статті 1259 ЦК України такої умови не передбачено, а здійснення опіки над спадкодавцем в контексті норми цієї статті, це надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо).

Отже, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку дослідженим у справі доказам, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування рішення, та ухвалив законне, правильне по суті і справедливе, рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору і не вказують на існування визначених процесуальним законом підстав для скасування чи зміни рішення, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 11 жовтня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич