Справа №345/5670/23
Провадження № 2/345/74/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулася до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 у справі № 1-52/12 у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України - звільнено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальноті та кримінальне провадження щодо них закрито. Також, як вбачається зі змісту зазначеної вище постанови, органами досудового слідства ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачувались у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі Пенсійному фонду України та в службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у затвердженні цих документів печаткою, їх підписанні, іншому підробленні документів, а також в складанні та видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі Пенсійного фонду України. Представник позивача зазначає, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Також зазначає, що постанова Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 у справі № 1-52/12 про закриття кримінального провадження є обов`язковою для суду у питанні, чи мали місце дії та чи вчинені вони цими особами. Вважає, що з огляду на приписи ч. 6 ст. 82 ЦПК України ті обставини, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було вчинено дії, які полягали у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі Пенсійному фонду України та в службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у затвердженні цих документів печаткою, їх підписанні, іншому підробленні документів, а також в складанні та видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі Пенсійного фонду України, - доказуванню не підлягають. Зазначає, що при розгляді справи по суті дослідженню підлягають докази, які містяться в кримінальній справі № 1-52/12, з якої цей позов випливає. В позовній заяві зазначено, що судом встановлено (в постанові від 03.04.2023 у справі № 1-52/12), що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, вчинили дії, передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, що призвели до того, що ОСОБА_5 було незаконно призначено пенсію за шифром 118 - "Пенсія за віком за Списком №1 (при неповному стажі)" та в період з 01.11.2007 по 31.07.2010 їй безпідставно нараховано та незаконно виплаченої з бюджету Пенсійного фонду України грошові кошти на загальну суму 25 591,99 грн. Станом на 25.10.2023 залишок становить 3119,99 грн. Також представник позивача звертає увагу, що законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди; доведення відсутності вини у спричиненні шкоди покладено на відповідача. Представник позивача вважає, що матеріальна шкода Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області спричинена відповідачами внаслідок їх спільних дій, тому у них виник солідарний обов`язок таку шкоду відшкодувати. У зв`язку з цим, просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача в солідарному порядку майнову шкоду в сумі 3 119,99 грн.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та бех виклику сторін, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 . У відзиві просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди в сумі 3 119,99 грн. (пенсія, виплачена ОСОБА_5 ). Зазначає, що в матеріалах пенсійної справи наявні усі необхідні документи та підстави для призначення пенсії ОСОБА_5 . Вказує, що нею не було складено, затверджено та підписано жодних завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі ПФУ, оскільки в матеріалах пенсійної справи пенсіонером були надані оригінали: трудової книжки, пільгової довідки, довідки про заробітну плату та акт зустрічної перевірки стажу роботи. Також матеріали пенсійної справи було підтверджено: працівниками Калуського міського управління праці та соціального захисту населення, які перевіряли всі новопризначені пенсійні справи; взаємоперевіркою, яка проводилась працівниками Рожнятівського управління ПФУ 08.03.2008 року; також новопризначені пенсійні справи по списку № 1 направлялись на перевірку до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та перевірялись працівниками ГУ ПФУ в Івано-Франківській області при проведенні ревізійної перевірки, зауваження з їх сторони були відсутні. Крім того ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах кримінальної справи є висновки почеркознавчих експертиз, під час яких жодною експертизою не було підтверджено її підпису на думку слідства в протоколах призначення пенсій. Її прізвище та ініціали роздруковувались автоматично програмою в кожному протоколі. Також у відзиві зазначає, що по кримінальній справі своєї вини не визнала. З ОСОБА_5 знайома не була. Жодного стосунку та прав з даною людиною не мала. Крім того ОСОБА_5 відшкодувала добровільно управлінню ПФУ в м. Калуш виплачену їй пенсію в сумі 22 472,00 грн. та залишок становить 3 119,99 грн. Причина припинення відшкодування їй невідома. Звертає увагу, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Вказує, що ОСОБА_5 було надано для призначення пенсії документи, в тому числі: заяву; Подання №1 від 31.10.2007 р. малим підприємством «Вірність»; документи про освіту; свідоцтво про народження та розірвання шлюбу; оригінал та копію паспорта та ідентифікаційного коду; оригінали довідок про пільговий стаж роботи та заробіну плату. Довідка про підтвердженя наявності трудового стажу для призначення пенсії №74 від 17.10.2007 р. видана ДП «Калйний завод» за підписом директора заводу ОСОБА_6 та начальника відділу кадрів Данів М.І., підтверджує пільговий період роботи ОСОБА_5 з 18.10.1986 року по 31.05.1991 р. Також зазначила, що довідка про заробітну плату №133 від 31.10.2007 року видана ДП «Калійний завод» за підписом директора заводу ОСОБА_6 та головного бухгалтера Г.Романишин та виконавця. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу, що акт зустрічної перевірки документів про стаж роботи і заробітну плату № 34 ( ОСОБА_5 ) складений провідним спеціалістом з призначення пенсій ОСОБА_7 , та нач. відділу кадрів ОСОБА_4 , яким підтверджено достовірність виданих даних у довідці №74 з даними трудової книжки. Зазначає, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

15.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_8 . У відзиві просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди в сумі 3 199,99 грн. (пенсія, виплачена ОСОБА_5 ). Зазначає, що пенсійна справа ОСОБА_5 за №1373296 була оформлена в жовтні 2007 року. На той момент вона перебувала у статусі безробітної особи, таким чином доступу до документів не мала, що підтверджується її трудовою книжкою. Договорів про будь-яку матеріальну відповідальність щодо пенсійних справ з жодною установою не укладала, жодних державних коштів їй ввірено не було. Вказала, що з ОСОБА_5 та її співмешканцем ОСОБА_9 ніколи знайома не була. Звертає увагу, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії. Крім того ОСОБА_5 відшкодувала добровільно управлінню ПФУ в м. Калуш виплачену їй пенсію в сумі 22 472,00 грн. та залишок становить 3 119,99 грн.

20.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_4 . У відзиві просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди в сумі 3 199,99 грн. (пенсія, виплачена ОСОБА_5 ). Зазначає, що нею на підставі трудової книжки була видана пільгов довідка №74 від 17.10.2007 року, що надавала ОСОБА_5 право на пенсійне забезпечення, передбачене розділом VIII підрозділом I Списку №1 за період з 18.10.1986 року по 31.05.1991 р. Ніякого відношення до оформлення трудової книжки ОСОБА_5 вона не має, так як з 1990 по 1993 перебувала у декретній відпустці. Довідку про заробітну плату №133 від 31.10.2007 року не виготовляла, так як була працівником відділу кадрів, а не бухгалтерії. Незаповнений Акт зустрічної перевірки з відтиском печатки підприємства, а також аркуш паперу з фіктивними даними на ОСОБА_5 нікому не надавала. Також зазначила, що ніякі документи на ОСОБА_5 їй ОСОБА_8 не передавала, а вона ніякі документи на призначення пенсії по списку №1 не передавала ОСОБА_10 та іншим працівникам ПФУ в місті Калуші. У зговір ні з ким не вступала. По кримінальній справі № 1-52/12 від 03.04.2023 року своєї вини не визнала. Звертає увагу, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії. Крім того ОСОБА_5 відшкодувала добровільно управлінню ПФУ в м. Калуш виплачену їй пенсію в сумі 22 472,00 грн. та залишок становить 3 119,99 грн. З ОСОБА_5 знайома не була, жодних справ та стосунків з даною людиною не мала.

20.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 . У відзиві просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди в сумі 3 119,99 грн. (пенсія, виплачена ОСОБА_5 ). Зазначає, що в матеріалах пенсійної справи наявні усі необхідні документи та підстави для призначення пенсії ОСОБА_5 . Вказує, що нею не було складено, затверджено та підписано жодних завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі ПФУ, оскільки в матеріалах пенсійної справи пенсіонером були надані оригінали: трудової книжки, пільгової довідки, довідки про заробітну плату та акт зустрічної перевірки стажу роботи. Також матеріали пенсійної справи було підтверджено: працівниками Калуського міського управління праці та соціального захисту населення, які перевіряли всі новопризначені пенсійні справи; взаємоперевіркою, яка проводилась працівниками Рожнятівського управління ПФУ 08.03.2008 року; також новопризначені пенсійні справи по списку № 1 направлялись на перевірку до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та перевірялись працівниками ГУ ПФУ в Івано-Франківській області при проведенні ревізійної перевірки, зауваження з їх сторони були відсутні. Крім того ОСОБА_2 зазначає, що в матеріалах кримінальної справи є висновки почеркознавчих експертиз, під час яких жодною експертизою не було підтверджено її підпису на думку слідства в протоколах призначення пенсій. Її прізвище та ініціали роздруковувались автоматично програмою в кожному протоколі. Також у відзиві зазначає, що по кримінальній справі своєї вини не визнала. З ОСОБА_5 знайома не була. Жодного стосунку та прав з даною людиною не мала. Крім того ОСОБА_5 відшкодувала добровільно управлінню ПФУ в м. Калуш виплачену їй пенсію в сумі 22 472,00 грн. та залишок становить 3 119,99 грн. Причина припинення відшкодування їй невідома. Звертає увагу, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Вказує, що ОСОБА_5 було надано для призначення пенсії документи, в тому числі: заяву; Подання №1 від 31.10.2007 р. малим підприємством «Вірність»; документи про освіту; свідоцтво про народження та розірвання шлюбу; оригінал та копію паспорта та ідентифікаційного коду; оригінали довідок про пільговий стаж роботи та заробіну плату. Довідка про підтвердженя наявності трудового стажу для призначення пенсії №74 від 17.10.2007 р. видана ДП «Калйний завод» за підписом директора заводу ОСОБА_6 та начальника відділу кадрів Данів М.І., підтверджує пільговий період роботи ОСОБА_5 з 18.10.1986 року по 31.05.1991 р. Також зазначила, що довідка про заробітну плату №133 від 31.10.2007 року видана ДП «Калійний завод» за підписом директора заводу ОСОБА_6 та головного бухгалтера Г.Романишин та виконавця. Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу, що акт зустрічної перевірки документів про стаж роботи і заробітну плату № 34 ( ОСОБА_5 ) складений провідним спеціалістом з призначення пенсій ОСОБА_7 , та нач. відділу кадрів ОСОБА_4 , яким підтверджено достовірність виданих даних у довідці №74 з даними трудової книжки. Зазначає, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 у справі № 1-52/12 у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України - звільнено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, а кримінальне провадження щодо них закрито. Також, як вбачається зі змісту зазначеної вище постанови, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачувались у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі Пенсійному фонду України та в службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, у затвердженні цих документів печаткою, їх підписанні, іншому підробленні документів, а також в складанні та видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам в особі Пенсійного фонду України.

До матеріалів справи також долучено розрахунок незаконно виплаченої пенсії ОСОБА_5 по п/с № НОМЕР_1 на загальну суму 22 472,00 грн. (а.с. 7), першу сторінку пенсійної справи № 137329 на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 8), протокол № 242 від 10.12.2007 про розрахунок пенсії ОСОБА_5 (а.с. 9, 10), розрахунок стажу ОСОБА_5 (а.с. 11), розрахунок заробітної плати (довідка) ОСОБА_5 (а.с. 12-15), подання від 31.10.2007 р. (а.с. 16-18), копія трудової книжки ОСОБА_5 (а.с. 19-21), заяву про призначення (перерахунок) пенсії ОСОБА_5 від 31.10.2007 (а.с. 22), копію паспорта, ідентифікаційного коду, свідоцтва про народження, диплому № НОМЕР_2 свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_5 (а.с. 23-27), копію довідки від 29.10.2005 р. № 761/01-89 (а.с. 28), довідку про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_5 (а.с. 29), копію акта № 34 зустрічної перевірки документів про стаж роботи і заробітну плату ОСОБА_5 від 28.11.2007 (а.с. 30), копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_5 від 31.10.2007 р. №133 (а.с. 31), копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_5 від 06.11.2007 р. №20 (а.с. 32), копію листа ПФУ в м. Калуші Івано-Франкіської області №1996 від 08.11.2007 р. з додатками (а.с. 33-48).

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної відповідальності відповідно ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, підставою деліктної відповідальності є вина. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Таким чином, позивач повинен довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавала шкоди та негативними наслідками.

В постанові Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 у справі № 1-52/12 не встановлено вини відповідачів у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Відповідачі по справі також своєї вини не визнали.

Позивачем не надано до матеріалів справи достатніх доказів, які б підтверджували заподіяння відповідачами майнової шкоди позивачу.

Зокрема, до матеріалів справи долучено копію пенсійної справи ОСОБА_5 (документи, на підставі яких призначалась пенсія ОСОБА_5 ), в тому числі протокол № 242 від 10.12.2007 про розрахунок пенсії ОСОБА_5 (а.с. 9, 10), розрахунок стажу ОСОБА_5 (а.с. 11), розрахунок заробітної плати (довідка) ОСОБА_5 (а.с. 12-15). Однак, позивачем не надано жодного доказу, що в цих документах містяться недостовірні дані, а також, що пенсія призначена з порушеннями, а також не надано жодного доказу, що саме з вини відповідачів було безпідставно виплачено пенсію ОСОБА_5 .

Крім того, суд звертає увагу, що до матеріалів справи не долучена копія постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2023 у справі № 1-52/12.

Також судом встановлено, що до матеріалів пенсійної справи пенсіонеркою були надані документи, на основі яких їй була призначена пенсія.

При цьому стаття 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Однак, ОСОБА_5 не виконала вимоги ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме надала для призначення пенсії недостовірні документи, безпідставно отримані кошти не повернула в повному обсязі.

Крім того, пільгова пенсія ОСОБА_5 була призначена на підставі оригіналів документів, які були надані ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана».

Частина 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Також, як зазначено в ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Постановою ПФУ від 19.12.2003 № 21-1 затверджено «Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України».

Пункт 6 даної Інструкції передбачає відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, зокрема зазначено, що відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п.6.1).

В п. 6.4 даної Інструкції зазначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Як зазначено в п. 6.7 даної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, відшкодування пільгової пенсії, призначеної ОСОБА_5 , повинно було здійснюватися (у відповідності з положеннями вищезазначеної інструкції) ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана». Позивачем не надано жодного доказу, що ДП «Калійний завод» ВАТ «Оріана» не здійснило відшкодування пільгової пенсії, оплаченої ОСОБА_5 . Тобто позивачем не доведено, що саме Головному Управлінню ПФУ в Івано-Франківській області завдана матеріальна шкода (безпідставно виплачена пенсія ОСОБА_5 ), а не підприємству, що здійснило відшкодування.

Таким чином, позивачем не доведено, що саме відповідачами, а не іншими особами, Головному управлінню ПФУ в Івано-Франківській області було завдано майнової шкоди в сумі 3 119,99 грн., також не доведено, що саме Головному Управлінню ПФУ в Івано-Франківській області завдана матеріальна шкода, а не підприємству, що здійснило відшкодування, тому суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 89, 258, 259, 263- 265, 268 273, 274 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстаенції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: