Справа №949/2212/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

за участю:

прокурора Агатинської Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубровиця заяву керівника Сарненської окружної прокуратури Калаура О.Л. про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Керівник Сарненської окружної прокуратури Калаур О.Л. в інтересах Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви. У своїй заяві керівник Сарненської окружної прокуратури Калаур О.Л., просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , а також заборони ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти дії щодо розпорядження (відчуження) даного майна.

Заява мотивована тим, що керівником Сарненської окружної прокуратури готується позовна заява в інтересах держави в особі Висоцької сільської ради Сарненського району до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування будівлі магазину від 21 грудня 2019 року. Так, у лютому 2018 року керівник Сарненської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди в сумі 62710 грн. Постановою Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі №560/235/18, яка набрала законної сили 12 вересня 2019 року, позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Висоцької сільської ради Дубровицького району упущену вигоду в сумі 62710 грн. В подальшому, 26 лютого 2020 року Дубровицьким районним судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі №560/235/18. Постановою державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 13 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61531447 за виконавчим листом №560/235/18 від 26 лютого 2020 року, виданим Дубровицьким районним судом Рівненської області по справі за позовом керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди в сумі 62710 грн.

На момент відкриття виконавчого провадження, згідно Актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником були відсутні зареєстровані речові права на нерухоме майно. Однак, відповідно до Деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини встановлено, що 21 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір дарування будівлі магазину. Предметом даного договору є будівля магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить Дарувальнику відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №42524907 від 19 серпня 2015 року, виданого Реєстраційною службою Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 серпня 2015 року № 42525029, виданого Реєстраційною службою Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, предмет договору зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 10861597, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18 (пункт 1.2 Договору). Згідно з положеннями пункту 1.3. Договору технічні характеристики предмета договору: будівля магазину, загальною площею 125,6 кв.м. Відповідно до пункту 3.8 Договору, Дарувальник повідомляє Обдаровувану, що даний предмет договору вони набули, як подружжя і тому предмет даного договору належить їм на праві спільної сумісної власності, тому підписами у цьому договорі вони дають згоду, один одному, на відчуження вказаної нерухомості.

Вказані обставини свідчать про наявність сімейних взаємозв`язків між сторонами оскаржуваного договору - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зважаючи на момент винесення судового рішення у справі №560/235/18, а також той факт, що договір дарування укладено після набрання постановою Рівненського апеляційного суду у вказаній справі законної сили, наявні обґрунтовані підстави вважати, що такий договір укладено боржником з метою недопущення звернення стягнення на майно та уникнення виконання судового рішення.

Так, ОСОБА_2 , будучи чоловіком ОСОБА_1 , знаючи про наявність судового рішення про стягнення з нього на користь сільської ради коштів у розмірі 62710 грн., шляхом укладення оспорюваного Договору дарування будівлі магазину намагався уникнути звернення стягнення на нерухоме майно (будівлі магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), у виконавчому провадженні №61531447 про стягнення з ОСОБА_2 збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 62710 гривень.

Таким чином, підставою для звернення прокурора до суду з позовом слугуватиме те, що договір дарування будівлі магазину є фраудаторним та направлений на ухилення від виконання рішення суду ОСОБА_2 . Водночас, прокурором,на його думку, встановлено достатні підстави для звернення до суду з заявою про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокурор звертається до суду, стане неможливим.

Беручи до уваги те, що нерухоме майно - спірна будівля магазину, яка на даний час перебуває у власності та розпорядженні ОСОБА_1 , є предметом цивільного обігу, то вона може бути відчужена, передана в оренду третім особам, що в свою чергу може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позову прокурора.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору - будівлі магазину до вирішення справи в суді. У позові, що готується, прокурор зазначає, що він заявлятиме позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування будівлі магазину від 21 грудня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому, метою забезпечення позову, у даному випадку, є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів Висоцької сільської ради, як органу, в інтересах якого звертається прокурор, від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальний та ефективний захист шляхом поновлення порушених прав (інтересів), якщо рішення буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля забезпечення можливості захисту порушених прав в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала заяву про вжиття заходів забезпечення позову та просила суд її задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, оглянувши та дослідивши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно частини 3 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів заяви вбачається, що у лютому 2018 року керівник Сарненської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди в сумі 62710 грн.

Зі змісту Постанови Рівненського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у справі №560/235/18, яка набрала законної сили 12 вересня 2019 року, вбачається, що рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 08 травня 2019 року скасовано. Позов керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди в сумі 62710 грн. задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Висоцької сільської ради Дубровицького району упущену вигоду в сумі 62710 грн. (а.с.8-11).

26 лютого 2020 року Дубровицьким районним судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі №560/235/18. Постановою державного виконавця Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 13 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61531447 за виконавчим листом №560/235/18 від 26 лютого 2020 року, виданим Дубровицьким районним судом Рівненської області по справі за позовом до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди в сумі 62710 грн. (а.с.12).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 21 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір дарування будівлі магазину. Предметом даного договору є будівля магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 (Дарувальнику) відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №42524907 від 19 серпня 2015 року, виданого Реєстраційною службою Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 серпня 2015 року № 42525029, виданого Реєстраційною службою Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області, предмет договору зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 10861597, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 18 (а.с.13-14).

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд звертає увагу заявника на те, що саме на суд покладено обов`язок перевірки обґрунтованості накладення арешту на те, чи інше майно задля недопущення порушення прав інших осіб.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, прокурор просить суд застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно, а саме будівлю магазину, що перебуває у власності ОСОБА_1 , із забороною ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти дії щодо розпорядження (відчуження) даного майна.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що фактично заявник просить вжити заходи забезпечення позову з метою збереження матеріального об`єкта спору - будівлі магазину до вирішення справи в суді. При цьому, метою забезпечення позову, у даному випадку, є вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів Висоцької сільської ради, як органу в інтересах якого звертається прокурор, від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Загалом заява про забезпечення позову мотивована тим, що спірна будівля магазину, яка на даний час перебуває у власності та розпорядженні ОСОБА_1 , є предметом цивільного обігу, то вона може бути відчужена, передана в оренду третім особам, що в свою чергу може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Із наданих прокурором до заяви про забезпечення позову матеріалів, не вбачається, що ОСОБА_1 якимось чином намагається вчинити дії по відчуженню даного майна( намір вчинити договір продажу, дарування).

Окрім того, відповідно до ч.3 ст.153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Про день розгляду заяви про забезпечення позову повідомлялася Сарненська окружна прокуратура. Однак ні при поданні заяви про забезпечення позову, ні в судовому засіданні, додаткових доказів чи пояснень, що підтверджують необхідність забезпечення позову, прокурором не було надано.

Суд звертає увагу на той факт, що 13 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61531447 за виконавчим листом №560/235/18 від 26 лютого 2020 року, виданим Дубровицьким районним судом Рівненської області по справі за позовом керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення упущеної вигоди в сумі 62710 грн. Прокурором до заяви додана копія постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак про хід виконання даної постанови, прокурором жодної інформаціїї не надано.

Окрім того, суд зауважує, що як із часу відкриття виконавчого провадження (13 березня 2020 рік), так і з часу укладення договору дарування будівлі магазину між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (21 грудня 2019 року), пройшло майже п`ять років, і за цей час не відбулося відчуження ОСОБА_1 вказаної будівлі. Про намір ОСОБА_1 відчужити вказану будівлю магазину чи вчинити якісь інші дії (відчуження, оренда, суборенда, поділ та об`єднання тощо) на даний час, що слугувало б підставою для забезпечення позову, доказів прокурором не надано.

Згідно частини шостої другого абзацу Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року зазначено, що " Якщо заходи забезпечення позову вживаються за ініціативою прокурора або осіб, яким за законом надано право звертатися до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб, то їх заява має бути у будь-який спосіб підтверджена особою, в інтересах якої вони діють, оскільки відшкодування можливих збитків і його забезпечення здійснюється лише за рахунок цієї особи." Проте прокурором при подачі заяви про забезпечення позову даних вимог дотримано також не було . Як слушно зазначає сам прокурор у своїй заяві "загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду."

А тому, з огляду на обставини справи, суд переконався про відсутність у матеріалах заяви будь- яких доказів здійснення ОСОБА_1 будь-яких дій щодо будівлі магазину (її відчуження, оренда, суборенда, поділ та об`єднання тощо).

Отже, застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , а також заборони ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти дії щодо розпорядження (відчуження) даного майна є необгрунтованим.

З огляду на встановлені вищевказані обставини, суд вважає, що у заяві прокурора про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 149-153, 259, 263-265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви керівника Сарненської окружної прокуратури Калаура О.Л. про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27 листопада 2024 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор