ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер № 629/1697/22
Номер провадження 22-ц/818/2370/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Лепетюка О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року в складі судді Цендра Н.В. у справі № 629/1697/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі продажу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі продажу.

Позов мотивовано тим, що він був власником квартири АДРЕСА_1 .

З 21 вересня 2021 року стан його здоров`я значно погіршився, до 02 жовтня 2021 року він перебував на стаціонарному лікування. Після виписки 02 жовтня 2021 року стан його здоров`я значно не покращився, він відчував себе безпораднім у зв`язку з чим погодився на укладання договору довічного утримання з ОСОБА_4 , яка мала його доглядати та в подальшому здійснити поховання.

Проте, 28 жовтня 2021 року, користуючись безпорадним станом його здоров`я, відповідачкою введено його в оману та укладено з ним договір купівлі продажу майна щодо належної йому квартири.

Вказує, що даний правочин є недійним, оскільки його складено відповідачем ОСОБА_2 та нотаріусом ОСОБА_3 у відсутність позивача, який знаходився в безпорадному стані, лежав в легковому автомобілі біля нотаріальної контори і фізично не міг самостійно пересуватися, тому договір в порушеннях всіх вимог Законів України складено без його участі, тільки за словами відповідача ОСОБА_2 , та обманним шляхом (замість договору довічного утримання до смерті, та поховання, йому підсунули на підпис договір купівлі-продажу).

Вказував, що він не укладав спірний договір та не отримував кошти від продажу майна.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив Визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 28 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. за № 1326.

01 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про призначення комісійної, комплексної судово - медичної експертизи, за участі судових експертів: лікаря - інфекціоніста, лікаря кардіолога, лікаря терапевта, лікаря невропатолога, лікаря психіатра.

Клопотання мотивовано тим, що для визначення обставин чи міг він укладати будь які правочини, підписувати документи, прочитати текст спірного договору та усвідомлювати свої дії в повній мірі, необхідні спеціальні знання у відповідних галузях, що є підставою для проведення експертного дослідження.

Проведення експертизи просив доручити Запорізькому обласному бюро судово медичної експертизи або Харківському обласному бюро судово медичної експертизи, філіал № 2 м. Харків.

На вирішення експертизи просив поставити наступне питання: Чи був здатний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з перенесеним з важким перебігом захворюванням, та наслідками, після захворювання на короновірус - COVID-19 - знаходячись в ослабленому, виснаженому хворобою, погіршеному, безпорадному стані здоров?я 27 жовтня 2021 року, включно по 30 жовтня 2021 року, під час захворювання, підписувати будь які документи, та усвідомлювати свої дії не в повній мірі, на час складення, посвідчення договору утримання ОСОБА_1 до смерті, та поховання, так як замість цього договору, 27 жовтня 2021 року, ОСОБА_4 сином відповідача ОСОБА_2 ,- був піднесений ОСОБА_1 , який був в ослабленому хворобою, погіршеному, безпорадному стані здоров?я, не мігший самостійно стояти, сидіти, пересуватись, переміщатись, без сторонньої допомоги і знаходився в лежачому стані в легковому автомобілі, біля нотаріальної контори, - договір купівлі - продажу, його квартири, складений, від 28 жовтня 2021 року, за № 1326, в реєстрі нотаріуса Ніколенко Н.С., та чи міг прочитати текст договору і усвідомлювати свої дії ОСОБА_1 , при ознайомленні з договором, підписати який, за вимогою ОСОБА_4 , -потерпілий ОСОБА_1 , не мав сили, за ослабленим станом здоров`я.

Також просив звільнити від сплати вартості експертизи як інваліду 2 (другої) групи.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року клопотання ОСОБА_1 задоволено частково.

Призначено у справі № 629/1697/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі продажу, судово-психіатричну експертизу.

На вирішення експертам поставлено питання:

Чи був здатний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм станом здоров`я, усвідомлювати та розуміти значення своїх дій, та свідомо керувати своїми діями, і передбачати наслідки своїх дій, на час підписання договору купівлі продажу від 28 жовтня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С.

Проведення експертизи доручено експертам Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (61068, м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд.46).

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки обставини, чи міг позивач за своїм станом здоров`я, усвідомлювати та розуміти значення своїх дій, та свідомо керувати своїми діями, і передбачати наслідки своїх дій, під час укладання спірного договору купівлі-продажу входить до предмету доказування та для становлення цих обставин необхідні спеціальні знання в області психіатрії, клопотання ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. Зважаючи, що цивільним законодавством не передбачено пільги щодо сплати вартості експертизи, підстави для звільнення позивача від оплати її вартості відсутні.

08 травня 2024 року через суд першої інстанції та 09 травня 2024 року безпосередньо до Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою призначити по справі комісійну комплексну, судово - медичну експертизу, відповідно до його клопотання від 01 квітня 2024 року.

Також, позивач просив визнати недійсним, незаконним посвідчений 28 жовтня 2021 року, за № 1326, договір купівлі-продажу квартири, що складений, відповідачем ОСОБА_2 та нотаріусом ОСОБА_3 та взяти на контроль Харківським апеляційним судом розгляд судової цивільної справи № 629/1697/22 в Лозівському міськрайонному суді, Харківської області, прийняти справедливе рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що для становлення зазначених ним обставин необхідне призначення саме комісійної комплексної, судово - медичної експертизи, проте, судом було призначено судово-психіатричну експертизу.

Вказував, що ухвала суду першої інстанції постановлена за його відсутності та його представника, що є неправомірним, оскільки судове рішення стосується його психічного стану та він позбавлений був можливості висловити свою думку щодо зазначених обставин.

В судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 18 липня 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_3 отримано 04 липня 2024 року (т.6, а.с. 245).

ОСОБА_2 повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайті ХАС (т. 6, а.с. 241).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Лепетюка О. Л., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За положеннями частини 1 статті 103 ЦПК суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (частини 3-7 статті 103 ЦПК України).

Крім того, відповідно до статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Тобто експертизи у цивільних справах призначаються для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, при цьому суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі

Відповідно до частини 1 статті 111 ЦПК України комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань.

Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності.

За частиною 1 статті 112 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

Згідно частин 1 та 2 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За статтею 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним відповідно до частини 1 статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом (далі - Закон України № 4038-ХІІ).

Відповідно до статті 7 Закону України № 4038-ХІІ До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до частини 2 статті 71 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Згідно з Положенням про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (далі - Положення) Міністерство охорони здоров`я України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Серед інших функцій воно здійснює організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами; державний контроль діяльності психіатричних установ незалежно від форми власності та фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги; затверджує порядки проведення судово-медичної експертизи та судово-психіатричної експертизи; присвоєння кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичним і судово-психіатричним експертам та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів судово-медичних і судово-психіатричних експертів (підпункт 10 пункту 4 Положення).

Отже, при вирішенні питання стосовно компетенції установи, яка проводить експертизу і є державною в розумінні статті 7 Закону України № 4038-ХІІ слід виходити не з організаційно-правової форми здійснення нею діяльності або форми її власності, а з сфери управління її діяльністю та організації державного контролю.

З наведеного Положення вбачається, що саме держава в особі її центрального органу виконавчої влади - Міністерства охорони здоров`я України здійснює владні повноваження стосовно закладів, які вправі проводити судово-медичні та судово-психіатричні експертизи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року в справі № № 462/3998/19.

Відповідно до п. 1.4. Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, Затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року N 6 до компетенції судово-медичної експертизи належить:

1.4.1. Експертиза трупів у випадках насильницької смерті.

1.4.2. Експертиза трупів при підозрі застосування насилля або з інших обставин, що обумовлюють необхідність такої експертизи.

1.4.3. Експертиза потерпілих, обвинувачених та інших осіб.

1.4.4. Експертиза речових доказів.

1.4.5. Експертиза за матеріалами кримінальних та цивільних справ.

Заперечуючи проти призначення судового психіатричної експертизи, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначав, що він не мав та не має проблем саме з психічним здоров`ям, на обліку у лікаря-психіатра ніколи не перебував. Неможливість укласти правочин була обумовлена саме фізіологічним станом здоров`я він не міг самостійно стояти, сидіти, керувати своїми діями, потребував сторонньої допомоги, був у непритомного стані, внаслідок якого він не міг прочитати договір та поставити на ньому свій підпис.

Зважаючи, що позивач обґрунтовує необхідність проведення експертизи саме внаслідок наявності серцево судинних, легеневих та опорно рухових захворювань, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про призначення у справі судово-психіатричної експертизи.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (ст. 374 ЦПК України).

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про часткове задоволення клопотання ОСОБА_1 та призначенням по справі комплексної судово-медичної експертизи.

На вирішення експертизи судова колегія вважає за необхідне поставити такі питання:

чи був здатний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм станом здоров`я усвідомлювати та розуміти значення своїх дій, та свідомо керувати своїми діями і передбачати наслідки своїх дій на час підписання договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С.;

чи міг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм станом здоров`я підписувати договір купівлі-продажу від 28 жовтня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі продажу комплексну судово-медично експертизу на вирішення якої поставити питання:

чи був здатний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм станом здоров`я усвідомлювати та розуміти значення своїх дій, та свідомо керувати своїми діями і передбачати наслідки своїх дій на час підписання договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С.;

чи міг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм станом здоров`я підписувати договір купівлі-продажу від 28 жовтня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С.

Проведення експертизи доручити експертам Комунального закладу охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово медичної експертизи» (адреса: м. Харків вул. Дмитрівська, 14).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ст. ст. 384, 385 КК України).

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи відстрочити до ухвалення рішення по справі.

Попередити ОСОБА_1 , що в разі його ухилення від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 липня 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина