ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/406/24

Провадження № 22-ц/4820/1334/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

за участю: відпоідчки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною ОСОБА_4 , яка подана його представником ОСОБА_3 , на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року (суддя Заворотна О.Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що з 02.10.2003 він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У шлюбі у них народилися донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.04.2013 та рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30.05.2013 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 26 лютого 2013 року до досягнення дітьми повноліття.

Зазначав, що не в змозі сплачувати аліменти, у розмірі, визначеному судовим рішенням, оскільки змінився його сімейний стан. Він перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , в шлюбі з нею народилось двоє синів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В зв`язку з народженням дітей дружина позивача змушена припинити підприємницьку діяльність та займатись вихованням дітей.

Вказував також, що на даний час у нього відсутній постійний заробіток, розмір його доходів після сплати аліментів не забезпечує належного утримання всіх членів сім`ї і він не має можливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Позивач просив суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням апеляційного суду від 30.05.2013, та стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина в розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що судом проігноровано той факт, що в нього на утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей та дружина, а сам позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має постійної та високооплачуваної роботи. Вказує, що задля погашення заборгованості по аліментам ОСОБА_4 змушений був брати кредит у банку.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального становища у зв`язку з народженням дітей у іншому шлюбі, а зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2013 року у справі №686/3971/13-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн та на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 26.02.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 30 травня 2013 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2013 року змінено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.02.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист виданий на підставі зазначеного вище рішення суду перебуває на примусовому виконанні у органі державної виконавчої служби.

20.10.2018 ОСОБА_4 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народились діти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

29.04.2021 ОСОБА_9 припинила підприємницьку діяльність.

Донька позивача ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 досягла повноліття.

Згідно з довідкою Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості №93 від 29.01.2024, ОСОБА_4 за інформацією Єдиної інформаційної аналітичної системи Державної служби зайнятості України набув статусу безробітного з 15.01.2024.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.

Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23), від 19 червня 2024 року №686/22677/23 (провадження №61-5022св24).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зібрані докази у справі докази свідчать про те, що після ухвалення у травні 2013 року судом первісного рішення про стягнення аліментів на утримання дітей сімейний стан позивача змінився, зокрема, він одружився та у нього народились ще двоє дітей, позивач офіційно не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини та норми закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та розмір аліментів, визначений рішенням у справі №686/3971/13-ц слід змінити, визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_1 на утримання сина до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

А тому, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (66,67%), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 1927 грн 03 коп судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана його представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області суду від 30 квітня 2013 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 30 травня 2013 року у справі №686/3971/13 та стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/6 частини всіх виді заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності судовим рішенням і до досягнення ним повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1927 грн 03 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай