КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-з/824/1578/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
19 листопада 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.,
при секретарі: Курченко С.С.,
розглянувши заяву адвоката Болдирєвої Дар`ї Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою адвоката Болдирєвої Дар`ї Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голова об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верхня 3» Тітов Антон Юрійович, Департамент з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії, -
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила зобов`язати відповідача надати представникам ОСББ «Верхня 3» та Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) доступ до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з метою складання відповідного акту обстеження та зобов`язати відповідача здійснити приведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 до проектного стану, а саме, перенести кухню з кімнати. Витрати по справі покласти на відповідача.
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року відмовлено в задоволенні позову.
В апеляційній скарзі адвоката Болдирєвої Д.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу задоволено частково.
Заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голова об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верхня 3» Тітов Антон Юрійович , Департамент з питань архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Зобов?язано ОСОБА_2 здійснено приведення квартири за адресою АДРЕСА_1 до проектного стану, а саме: перенести кухню з кімнати.
Стягнуто з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 (дев'ятсот вісім) грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
17 жовтня 2024 року адвокат Болдирєва Д.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 грн.
Заяву обґрунтовує тим, що під ухвалення постанови суд не вирішив питання про судові витрати, які вона понесла при розгляді справи і які складаються із сплачених ОСОБА_1 :
До суду першої інстанції:
1. Адвокат надав Клієнту правову допомогу, відповідно до Договору про надання правової допомоги №23/06 від 23.06.2021 року, а Клієнт прийняв надані послуги Вартість послуг (сума гонорару) становить 13 500 грн. (Акт прийняття передачі правової допомоги від 25.01.2023 року) та квитанції додаються та є в матеріалах справи.
До суду апеляційної інстанції:
2. Витрати на оплату послуг адвоката за підготовку процесуальних документів - 3 500 грн.
Відтак, загальна сума витрат становить 13 500 + 13 000 + 3500 = 30 000 грн.
Вважає, що у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги,за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16).
Враховуючи ст.28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись,що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Згідно зі ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Так, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення адвокат Болдирєва Д.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача було подано Договір №23/06 про надання правової допомоги від 23 червня 2021 року, згідно якого Адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов'язання надати Клієнту правову допомогу щодо припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: зобов'язання власника здійснити приведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 до проектного стану, а саме. перенести кухню до кімнати.
Також в матеріалах справи міститься Акт про прийняття-передачі правової допомоги від 25 січня 2023 року, згідно якого Адвокат надав Клієнту правову допомогу, відповідно до Договору про надання правової допомоги №23/06 від 23.06.2021 року, а Клієнт прийняв надані послуги, а саме: Ознайомлення з матеріалами справи вартістю 1 000 грн, Адвокатський запит вартістю 2 500 грн (500 грн за один запит), підготовка позовної заяви вартістю 2 000 грн, підготовка заяви про усунення недоліків вартістю 1 000 грн, підготовка заяви про забезпечення позову вартістю 1 000 грн, участь у судових засіданнях вартістю 6 000 грн. Зазначено, що вартість послуг (сума гонорару) становить 13 500 грн, що підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи.
Також матеріали справи містять квитанцію 283451675 від 15 липня 2024 року про сплату за судову будівельно-технічну експертизу, згідно ухвали Київського апеляційного суду від 30.04.2024 року у розмірі 13 000 грн, які адвокат Болдирєва Д.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 також просить стягнути з ОСОБА_2 .
Відповідачемне подано будь-яких заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню.
Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат, колегія суддів враховує наступне.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
За вказаних вище обставин, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн, що на думку колегії суддів є обґрунтованим та відповідає принципу розумності, оскільки саме ця сума фактично сплачена на підставі Договору №23/06про надання правової допомоги від 23 червня 2021 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, суд, -
Заяву адвоката Болдирєвої Дар`ї Ігорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у вигляді витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 25 листопада 2024 року.
Судді: