Провадження № 6/357/404/24
У Х В А Л А

іменем України

22 жовтня 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець Шарков ОО., товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець Шарков О.О., товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї документи в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі вважаю, що заявником при зверненні до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даною заявою порушено правила підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Як вбачається з матеріалів заяви, виконавче провадження № 66979368 щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ел.Ен.Груп» (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті») на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіди Володимира Олександровича № 26259 від 09.09.2021 року, перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича, який знаходиться в м. Київ, провулок Глибочицька, 40-у, прим. 502, офіс 1.

Встановлено, що боржник ОСОБА_1 , згідно постанови про відриття виконавчого провадження від 29.09.2021 року та заяви, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому суд звертає увагу на те, що ототожнення понять «місце проведення виконавчих дій» та «місце знаходження приватного виконавця» є помилковим.

Таким чином вказана заява підлягає розгляду судом за місцем виконання виконавчого напису, тобто за місцем проживання боржника, що відповідає ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 446 ЦПК України.

Зазначене ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду в постанові від 29 жовтня 2020 року в справі № 263/14171/19.

Одночасно суд зазначає, що заявником помилково було подано дану справу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, оскільки місце реєстрації та проживання боржника ОСОБА_1 є с. Денихівка, Білоцерківський район (колишній Тетіївський район), Київська область.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-ІХ утворено Білоцерківський район (з адміністративним центром у місті Біла Церква) у складі територій Білоцерківської міської, Володарської селищної, Гребінківської селищної, Ковалівської сільської, Маловільшанської сільської, Медвинської сільської, Рокитнянської селищної, Сквирської міської, Ставищенської селищної, Таращанської міської, Тетіївської міської, Узинської міської, Фурсівської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

До складу Тетіївської міської територіальної громади у Білоцерківському районі Київської області серед інших входить і Денихівська сільська рада. Отже, до зміни адміністративно-територіального устрою с. Денихівка було населеним пунктом Тетіївського району Київської області.

Відповідно до статті 125 Конституції України суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Пунктом 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передбачено, що районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Вказаний розділ Закону № 1402-VIII доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 950-IX від 03.11.2020, яким передбачено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX.

Зазначене підтверджено Радою суддів України у листі від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, відповідно до якого до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Відповідно до статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки зареєстроване місце проживання (перебування) боржника знаходиться в адміністративно-територіальних одиницях, що відносились до колишнього Тетіївського району Київської області, тому вказана справа територіально не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне направити цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець Шарков О.О., товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача до Тетіївського районного суду Київської області, як до суду територіальна юрисдикція (підсудність) якого поширюється на адресу місця проведення виконавчих дій.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 31, 32, 206, 446, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу № 357/15010/24 провадження № 6/357/404/24 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець Шарков О.О., товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача надіслати за підсудністю для розгляду до Тетіївського районного суду Київської області (адреса: 09800, Київська область, Білоцерківський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, буд. 27).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя О. І. Орєхов