Справа № 2-780/12
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя О. Грегуль, секретар судового засідання І. Вакуленко

ОСОБА_3 - заявник/відповідач/боржник

ОСОБА_1 - позивач/стягувач

Сулім Я.В. - представник заявника/відповідача/боржника (адвокат)

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 головуючому разом із справою № 2-780/2012 передано подану заявником заяву про виправлення помилки у виконавчому документі з проханням: 1) Заборонити виконання за дублікатом виконавчого листа у справі № 2-780/12 від 17.02.2012, який виданий на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2023 до завершення розгляду Деснянським районним судом м. Києва цієї заяви; 2) Виправити помилку допущену у дублікаті виконавчого листа, який виданий ОСОБА_1 на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2023, а саме у дублікаті виконавчого листа у справі № 2-780/12 від 17.02.2012 вказати правильне місце проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені і доступні суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, додаток «Дія», а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

Учасники справи в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали.

Згідно ст. 432 ЦПК України, 1. Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. 2. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. 3. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. 4. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. 5. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи суд у судовому засіданні встановив наступне.

Заочним рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.01.2012 у справі № 2-780/2012 з ОСОБА_3 (заявник/відповідач/боржник) на користь ОСОБА_1 (позивач/стягувач) стягнуто 336033 грн. - позики, втрати від інфляції, три проценти річних, 2823 грн. - судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2023 у справі № 780/12 задоволено заяву про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2024 у справі № 2-780/12 задоволено заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2023 у справі № 2-780/12 про видачу дубліката виконавчого листа, Деснянським районним судом м. Києва 07.11.2023 видано дублікат виконавчого листа у справі № 780/12.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ, 1. У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Відповідно до листа Державної реєстраційної служби України від 15.01.2013 № 12-06-15-13 Державна реєстраційна служба у зв`язку із численними зверненнями стосовно видачі дублікатів втрачених або зіпсованих документів просить довести до відома органів державної реєстрації прав та нотаріусів наступну інформацію. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про інформацію" документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Слід констатувати, що чітке визначення терміна "дублікат" в чинному законодавстві відсутнє, проте з практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції дублікатом є другий примірник документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал. Тобто дублікат документа повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин.

Оригінал виконавчого листа у справі № 2-780/12 стягувач отримав 21.02.2012.

На час розгляду справи та видачі оригіналу виконавчого листа відповідач/боржник був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З правової точки зору дублікат - документ, ідентичний похідному, що має такі самі юридичні наслідки, як і оригінал. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості його використання з певних причин.

Дублікат будь-якого документа має відповідати оригіналу цього документа.

За адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (заявник/відповідач/боржник) зареєструвався 08.09.2015, що підтверджується копією його паспорта, доданого до заяви про виправлення помилки у виконавчому документі тобто після видачі оригіналу виконавчого документа.

У дублікаті виконавчого листа відтворено текст документа (оригіналу виконавчого листа), дублікат якого видається.

Наступна зміна вихідних даних після формування/видачі оригіналу документа не свідчить про помилку/описку в оригіналі документа.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

З урахуванням викладеного, доводи заявника про помилку в дублікаті виконавчого листа є повністю безпідставними.

При зміні своєї адреси у процесі виконання виконавчого листа сторони виконавчого провадження зобов`язані повідомити учасників виконавчого провадження та державного/приватного виконавця.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у справі 19.01.2022 № 179/110/21 «Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права. Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур. Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.».

Будь-яких конкретних правових доказів, які б перешкоджали заявнику/відповідачу/стягувачу виконати рішення суду заява про виправлення помилки у виконавчому документі не містить.

За таких обставин у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому документі відмовляється за безпідставністю вимог.

До розгляду заяви про виправлення помилки у виконавчому документі із-за відсутності для цього правових підстав суд не реалізовував передбачене ч. 3 ст. 432 ЦПК України право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Керуючись ст. 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У справі № 2-780/12 відмовити в задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому документі, поданою адвокатом Сулім Ярославом Васильовичем від імені ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.09.2015 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: