Справа №462/3455/23 Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк А. І.
Провадження №22-ц/811/1263/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха Віктора Івановича в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова в складі судді Кирилюка А.І.від 08 квітня 2024 року в складі судді Кирилюка А.І. у справі за позовом заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха Віктора Івановича в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада про витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 квітня 2024 року матеріали цивільної справи за позовом заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюха Віктора Івановича, в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівська міська рада про витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння повернуто до Пустомитівського районного суду Львівської області за підсудністю згідно ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 16.05.2023 року.

Вказану ухвалу оскаржив заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Голоюх Віктор Іванович в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації.

В апеляційній скарзі просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 08 квітня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що питання про територіальну підсудність даного позову суд має вирішувати, виходячи з правил про підсудність, визначених статтею 30 (виключна підсудність) ЦПК України. Згідно даного правила про підсудність (ч.1 ст.30 ЦПК України) позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Таким чином, підсудність позовів щодо нерухомого майна встановлюється за розташуванням такого майна. Земельною ділянкою за кадастровим №:05:001:1198 розпорядилась Рудненська селищна рада, при цьому, як зазначено в рішенні така розташована на вул.Чорновола в смт.Рудне. Окрім того, відповідно до класифікатора об`єктів адміністративно-територіального устрою України, впровадженого наказом Держстандарту України від 31.10.1997 року №659, код «», що є частиною вищевказаного кадастрового номера відповідає населеному пункту смт. Рудне Залізничного району м. Львова. Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.10.2023 року №29-13-0.2-4626/2-23 спірна земельна ділянка кадастровий №:05:001:1198 зареєстрована за адресою: Львівська область, смт. Рудне і входить до складу Львівської територіальної громади. Вказана довідка стала підставою для прийняття ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.03.2024 року про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова. Наведене свідчить про те, що станом на час пред`явлення позову, а саме 10.05.2023 року і на теперішній час, земельна ділянка, яка є предметом спору зареєстрована в межах смт. Рудне і входить до складу Львівської територіальної громади. Вважає, що при вирішенні питання про підсудність розгляду справи Пустомитівському районному суду Львівської області, суд не навів жодних даних, які б свідчили про розташування земельної ділянки кадастровий №:05:001:1198 в межах території, на яку поширюється підсудність Пустомитівського районного суду Львівської області. Зазначає, що такі відомості відсутні як в позовній заяві, так і навіть у доказах, долучених до позовної заяви, а відтак рішення про передачу по підсудності справи до Пустомитівського районного суду Львівської області жодним чином не є обгрунтованими.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. ст. 31-32, 260-261, 353-354 ЦПК України та повертаючи справу за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області, виходив з того, оскільки змін у складі відповідачів не відбулося, Пустомитівський районний суд Львівської області прийняв цивільну справу до свого провадження з додержанням правил підсудності, а тому така повинна бути ним розглянута.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд вважав встановленими не доведені.

У травні 2023 року заступник керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Голоюх В.І. в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: Регіональна філія «Львівська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця», Львівська міська рада про витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння, в якій просив:

- витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:1198 площею 0,0600 га (реєстраційний номер №101, номер запису про право власності 39107840), що розташована в смузі відведення залізниці та фактично належать до земель залізничного транспорту.

Позов обґрунтовував тим, що 21.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Рудненської селищної ради із заявою про надання йому земельної ділянки орієнтовною площею 0,0600 га для введення садівництва згідно поданого викопіювання. Рішенням сесії Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова №1323 від 18.09.2019 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на АДРЕСА_1 » ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0600 га для ведення індивідуального садівництва із земель, які не надані у власність або в користування. 24.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рудненської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва. Рішенням Рудненської селищної ради м. Львова №1707 від 23.10.2020 року «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва у смт. Рудне», передано у безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0600 га за кадастровим номером :05:001:1198. 05.11.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на вказану вище земельну ділянку. 07.08.2020 року за зверненням начальника Львівського регіонального управління Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниці» до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0001532, з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.367 КК України. В ході досудового розслідування, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Львівській області проведено перевірку, в ході якої встановлено, зокрема, порушення вимог ст.118 Земельного кодексу України. Так, місце розташування земельної ділянки на викопіюванні з кадастрової карти, що є складовою проекту землеустрою, не відповідає графічним матеріалам, де зазначене бажане місце розташування. Окрім цього, в межах досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження призначено комплексну судову земельно-технічну та оціночно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта №2899/22-28/3235-3249/22-28 встановлено зокрема наступне: 1.Земельна ділянка, в тому числі за кадастровим №:05:001:1198 накладається всією площею на земельну ділянку, яка визначена «Планом смуги відчуження напрямку Львів-Мостиська-2 від км 6+527 до км 8+000 Пустомитівського району Львівської області від 1995 року», «Планом смуги відчуження напрямку Львів-Мостиська-2 від км8+000 до км 10+44. Залізничний район м.Львова від 1995 року», «Планом полоси отводалинии Львов-Мостиска ІІ от км 3+000 до км 10+465. Пустомитивской район Львовськой области. 1974 г.» та перебуває в користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», а саме на смугу відведення залізниці. 2. Земельна ділянка за кадастровим №:05:001:1198 станом на 201-2020 р.р. не входила в межі смт.Рудне, які визначені діючим генеральним планом смт. Рудне з селами Зимна Вода, Конопниця суміщеного з проектом детального планування/корегування проекту від 1994 року. 3. Смуга відведення залізниці та земельа ділянка із кадастровим номером :05:001:1198 межують тільки з АДРЕСА_2 знаходиться неподалік досліджуваних земельних ділянок, однак не межує з даними земельними ділянками. Отже, встановлено, що відведена ОСОБА_1 земельна ділянка знаходиться в межах смуги відведення залізниці, поза межами населеного пункту смт. Рудне, не межує з АДРЕСА_1 , а місце розташування земельної ділянки на викопіюванні з кадастрової карти, що є складовою проекту землеустрою, не відповідає графічним матеріалам звернення, де зазначене бажане місце розташування.

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Положеннями ст. 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підсудність за вибором позивача визначена статтею 28 ЦПК України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Як убачається з матеріалів справи, звернувшись до суду з даним позовом, прокурор у позовній заяві визначив відповідачем ОСОБА_1 та зазначив його адресу: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

За наведеного, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року у справі № 910/10647/18, а також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 в користь держави в особі Львівської обласної державної адміністрації земельну ділянку за кадастровим №:05:001:1198, площею 0,0600 га.

Таким чином, даний спір виник з приводу нерухомого майна, тому такий необхідно розглядати за місцезнаходженням такого майна за правилами виключної підсудності.

Зокрема, колегія суддів вважає до певної міри обґрунтованим висновок суду про те, що повернення справи, яка передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, не передбачено процесуальним законом, оскільки така справа повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом з тим, аналізуючи відповідну норму процесуального закону, необхідною умовою для прийняття справи до провадження судом, якому вона надіслана, на думку колегії суддів, є власне дотримання порядку передачі такої, який визначений ст. 31 ЦПК України.

Зокрема, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Іншими словами, передаючи справу на розгляд іншому суду, суд має переконатися (впевнитися), що така має іншу, відповідну територіальну підсудність.

Крім цього, виключна підсудність у даному випадку є визначальним критерієм для визначення суду до юрисдикції якого відноситься розгляд справи (зокрема і ч.2 ст. 31 ЦПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів, незважаючи на те, що ухвала Залізничного районного суду м.Львова від 16.05.2023 року не є предметом оскарження у межах даного апеляційного провадження, змушена надати правову оцінку висновкам суду про надіслання справи за підсудністю Пустомитівському районному суду Львівської області.

Так, спірним майном є земельна ділянка за кадастровим №:05:001:1198, площею 0,0600 га.

Рішенням Рудненської селищної ради м. Львова №1707 від 23.10.2020 року «Про затвердження гр. ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва у АДРЕСА_1 », передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0600 га за кадастровим №:05:001:1198 (а.с.27 т.1).

З довідки Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 04.10.2023 року №29-13-0.2-4626/2-23, вбачається, що земельна ділянка кадастровий №:05:001:1198 зареєстрована за адресою: Львівська область, смт.Рудно, і входить до складу Львівської територіальної громади.

З доступної інформації, розміщеної на сайті Залізничного районного суду м. Львова, до списку вулиць Залізничного району м.Львова віднесено усе смт.Рудне без будь-яких виключень (обмежень).

Таким чином, звернувшись з даним позовом до Залізничного районного суду м.Львова прокурор не порушив правила підсудності, встановлені ст. 30 ЦПК України, тому суд першої інстанції помилково та без достатніх на це правових підстав передав справу за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області.

У подальшому, прийнявши до свого провадження та відкривши провадження у справі, встановивши відповідні обставини Пустомитівський районний суд Львівської області передав цивільну справу за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

При цьому, отримавши справу, суд першої інстанції припустився помилки, передаючи справу за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області, обґрунтування відповідних висновків наведені вище, що свідчить про підставність доводів апеляційної скарги прокурора та помилковість оскаржуваної ухвали.

Враховуючи наведене, дослідження обставин справи і поданих доказів, які покладені в обґрунтування позовних вимог, дійсно відповідає стадії розгляду справи по суті, при цьому, з`ясування необхідних обставин з метою забезпечення правильного розгляду справи, зокрема судом за встановленою підсудністю, відповідає завданню підготовчого провадження, відтак протилежні доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З наведених мотивів, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, чим доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими та саму скаргу задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу заступника керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області Віктора Голюха задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 08 квітня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2024 року.

Судді : Я.А. Левик

Н.П Крайник

М.М. Шандра