Справа № 953/3788/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2024 року Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Смаль Ю.О.,
учасники справи:
представника позивача адвокат Скребець О.М.,
відповідач- ОСОБА_2 ,
третя особа - Департамент служб по справам дітей Харківської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу №953/3788/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб по справам дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб по справам дітей ХМР, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що в період з 2015 року по 05 серпня 2018 року він проживав сумісно з відповідачем по справі, без реєстрації шлюбу. Від позашлюбних відносин у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через деякий час їх відносини почали змінюватися, та відповідач ОСОБА_2 , перестала ночувати вдома. З 05.08.2018 року вона поїхала та більше до дому не поверталася. Про свою доньку вона піклуватися не бажала. Позивач їй телефонував, намагаючись з`ясувати таку її поведінку, про те ОСОБА_2 повідомила, що більше не повернеться. З серпня 2018 року позивач з відповідачем разом не проживають, мати дитиною не цікавиться та про неї не піклується.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.05.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Почато підготовче провадження у справі.
02.08.2024 до суду від представника Департаменту служб у справах дітей надійшли пояснення по справі, у яких Департамент підтримує позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та надав Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46,47).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.0782024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та його представник - адвокат Скребець О.М. у судове засідання не з`явилися, 30.10.2024 подали до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі та не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.40,45,68,73), причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.
Третя особа: Департамент служб по справам дітей ХМР про час та місце судового засідання повідомлений судом своєчасно та належним чином, в наданих до суду 02.08.2024 поясненнях просив проводити розгляд справи за відсутності представника (а.с.46).
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 30.10.2024 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 та її батьками є : батько- ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_2 (а.с.70)
Позивач, з серпня 2018 року проживає сумісно з донькою ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження Липецької сільської ради Харківської області від 27 січня 2021 року та довідкою Липецької сільської ради Харківської області за №509 від 10.02.2021р. (а.с.12,13).
Місце реєстрації позивача за визначеною адресою також підтверджене Витягом з реєстру територіальної громади від 05.09.2023р. (а.с.6).
Позивачем в інтересах малолітньою доньки ОСОБА_3 було укладено декларацію з лікарем за №0001-НХ88-Т6А0 від 11.06.2023р. (а.с.14).
Малолітня ОСОБА_3 перебуває на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради що підтверджено довідкою поліклініки за вих. №323/0/567-24 від 01.05.2024р. про те що на прийом лікарів ОСОБА_3 приводить виключно її батько ОСОБА_1 (а.с.15).
ОСОБА_3 навчається у Комунальному закладі "Харківський ліцей №107» Харківської міської ради, що підтверджено довідкою КЗ «Харківський ліцей №107» ХМР №01-36/302 від 01.05.2024р. згідно до якої, до навчального закладу малолітня ОСОБА_3 приходить у супроводі її батько ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до навчального закладу не зверталася (а.с.16)..
Згідно до висновку Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради №305 від 31.07.2024р. та керуючись інтересами дитини Департамент служб, від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільним позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).
Позивач ОСОБА_1 , був допитаний в якості свідка у справі, під час допиту підтвердив, що ОСОБА_2 з серпня 2018 року по час розгляду справи судом, з малолітньою донькою ОСОБА_3 не спілкувалася, вихованням не займалася, про неї не піклувалася. Станом здоров`я доньки відповідач не цікавилася, та у будь який спосіб не намагалася з`ясувати інформацію про її життя.
Вказані дані також були підтверджені показаннями свідків ОСОБА_5 (мати позивача) та ОСОБА_4 (брат позивача), в частині того, що вони проживають в АДРЕСА_1 , сумісно з позивачем та його малолітньою донькою ОСОБА_3 . Мати якої з серпня 2018 року поїхала від них, та з донькою не спілкується, її не виховує, та не утримує.
Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходить з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно дост.9 Конституції України та ст.ст.3,10 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
В спорах щодо дитини остання є суб`єктом, а не об`єктом правовідносин, і у будь-якому випадку найвищою метою є захист найкращих інтересів дитини, навіть якщо такі не співпадають з інтересами одного чи обох батьків.
Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат не проводився за бажанням позивача, яке було визначено у позовні заяві. Так, звертаючись на адресу суду позивач просив суд - судові витрати, по розгляду вказаної справи залишити за позивачем.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_3 місце реєстрації АДРЕСА_3 ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батківських прав ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ) відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 місце реєстрації: АДРЕСА_2 )
Відповідач: ОСОБА_2 , код РНОКПП НОМЕР_3 місце реєстрації АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 30.10.2024.
Суддя С.А. Колесник