Справа № 308/2571/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Штець Іван Іванович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №308/2571/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовної заяви

У лютому 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Штець І.І., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 та Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., яка заподіяна позивачеві внаслідок протиправної поведінки працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо його незаконного утримання.

Основні процесуальні дії суду першої інстанції

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2024 відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою цього ж суду від 13.03.2024 визнано явку позивача ОСОБА_1 у судове засідання обов`язковою.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що належним чином повідомлений позивач, явку якого визнано обов`язковою, повторно не з`явився в судове засідання, доказів наявності поважних причин неявки до суду позивач не надав, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На цю ухвалу через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Штець І.І. Посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позовну заяву було подано через систему Електронний суд адвокатом Штець І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 . Стосовно ухвали суду від 13.03.2024, якою задоволено клопотання відповідача та визнано явку позивача обов`язковою, зазначає, що така є безпідставною та необґрунтованою. В даній ухвалі суд жодним чином не вмотивував необхідність особистої явки позивача в судове засідання. Оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом, уклав договір з адвокатом Штець І.І., якого уповноважив на ведення справи в суді, тому вважає, що суд не мав підстав для визнання обов`язковою явки позивача. Залишаючи позов без розгляду, суд не вправі був посилатися на визнання явки позивача обов`язковою. Вказує, що визнання обов`язковою явки позивача у судове засідання не є підставою для залишення позовної заяви без розгляду. Представником позивача в системі електронний суд було подано до суду заяви від 13.03.2024 та 10.05.2024 про розгляд справи за його відсутності, однак вказані заяви залишено поза увагою суду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Явка учасників справи

Учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлення представника апелянта, який має зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, відповідно до ч 5 ст 130 ЦПК України, вважаться врученням повістки особі, яку вона представляє.

Зважаючи на те, що позиція апелянта відома, оскільки викладена у апеляційній скарзі, скарга складена представником апелянта адвокатом Штець І.І., колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їх представників. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Застосовані норми права та встановлені обставини

За змістом частини 5 статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України ЦПК України у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача у підготовче засідання чи в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 03.06.2021 у справа № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20) зазначено, що «процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

У постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи».

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 20.05.2021 у справі № 522/13928/15 (провадження № 61-2134св21), від 18.08.2021 у справі № 495/9414/15-ц (провадження № 61-5230св21), від 10.02.2022 в справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 30.06.2022 у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. За приписами п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм процесуального закону, у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст 128 ЦПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Таким чином, у разі визнання явки учасника справи обов`язковою його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2024 відкрито провадження у цивільній справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.03.2024 (а.с.116-117).

13.03.2024 адвокатом Штець І.І. подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 132-133)

Ухвалою суду від 13.03.2024, враховуючи предмет позову та з метою доведення тих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу позовних вимог та заперечень, суд визнав явку позивача ОСОБА_1 обов`язковою, розгляд справи відкладено на 25.04.2024 (а.с. 142). Ухвалу суду від 13.03.2024 було доставлено до електронного кабінету адвоката Штець І.І. 14.03.2024, що, відповідно до ч. 7 ст 272 ЦПК України, вважається врученням такого судового рішення позивачеві ОСОБА_1 .

В судове засідання 25 квітня 2024 року позивач та його представник не з`явились. В наступне судове засідання позивач та його представник не з`явились, 10.05.2024 адвокатом Штець І.І. подано заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 148-149).

Розгляд справи було відкладено на 04.06.2024.

Оскільки судові повістки доставлялись до електронного кабінету адвоката, відповідно до ч 5 ст 130 ЦПК України, вважаться що повістки були вручені ОСОБА_1 .

При цьому колегія суддів зазначає, що позивач не подавав заяву про розгляд справи у його відсутності. Такі заяви подавав його представник, у яких просив розглядати справу за його відсутності, не заявляючи про розгляд справи і за відсутності позивача.

В судовому засіданні 04 червня 2024 року, взявши до уваги, що позивач, явку якого визнано обов`язковою, повторно не з`явився в судове засідання, суд постановив оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду, та зазначив, що залишення позову без розгляду не порушує прав позивача не позбавляє його права на повторне звернення до суду.

Отже, у даній справі місцевий суд визнавав обов`язковою явку позивача у судове засідання, постановив відповідну ухвалу від 13.03.2024 з обґрунтуванням підстав для обов`язкової присутності позивача, в якій наведено мотиви, що нез`явлення позивача перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка позивача визнана судом обов`язковою, тому його участь у судовому засіданні є обов`язком такого учасника справи, відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України.

Доводи апелянта, які зводяться до того, що ухвала суду про визнання обов`язковою явки позивача є безпідставною та необґрунтованою колегія суддів до уваги не бере, оскільки таке право суду передбачено процесуальним законом, та, зважаючи на предмет позову (відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок протиправної поведінки працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо незаконного утримання позивача), з метою доведення тих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу позовних вимог та заперечень, суд визнав потрібним, щоб позивач дав особисті пояснення.

Висновки апеляційного суду

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що незалежно від того, що у даній справі представником позивача було подано заяви від 13.03.2024 та від 10.05.2024 про розгляд справи за його відсутності, явка позивача у судове засідання була визнана судом обов`язковою, тому нез`явлення позивача перешкоджало розгляду справи, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених п.3 ч. 257 ЦПК України для залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Відтак, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Головуюча: Судді: