Провадження №2/752/6100/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правничої допомоги та відшкодування шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правничої допомоги та відшкодування шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 14.06.2024 між ним та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої допомоги/юридичних послуг №14062401, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надати йому наступні послуги: рапорт про звільнення, адвокатський запит.

Натомість, відповідач не є ні адвокатом, ні адвокатським бюро, ні адвокатським об`єднанням, а є фізичною особою-підприємцем, тому не може бути стороною договору про надання правничої допомоги, про що його не було повідомлено перед укладанням вищезазначеного договору.

Після отримання від нього грошових коштів у розмірі 10000 грн., відповідач не приступила до виконання зобов`язань.

14.06.2024 він направив відповідачу письмову заяву про розірвання договору №14062401, у зв`язку із зміною обставин.

Просив:

прозірвати договір №14062401 про надання правничої допомоги/юридичних послуг, укладений 14.06.2024 в місті Києві між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ;

стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 10000 грн у відшкодування завданих реальних збитків;

стягнути судові витрати у розмірі 13000 грн.

05.08.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03.09.2024 відповідач подала до суду відзив, який не приймається судом, оскільки до відзиву не додані документи, що підтверджують надіслання відзиву з додатками позивачу.

03.09.2024 відповідач подала до суду клопотання про передачу справи за підсутністю, обґрунтовуючи це тим, що до договору про надання правничої допомоги не можна застосувати положення Закон України «Про захист прав споживачів», а тому спір належить до територіальної підсудності Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, за місцезнаходження відповідача.

Суд відмовляє у задоволенні вищезазначеного клопотання та передачі цивільної справи за підсудністю, оскільки відповідач не є адвокатом, а є виконавцем робіт і надавачем послуг у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

14.06.2024 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги/юридичних послуг №14062401.

Відповідно до умов зазначеного договору виконавець зобов`язується надати клієнту правничу допомогу (юридичні послуги), а саме рапорт про звільнення та адвокатський запит, а клієнт зобов`язується сплатити виконавцеві грошові кошти за надану правничу допомогу. Надання виконавцем правничої допомоги/юридичних послуг клієнту відповідно до умов цього договору оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг. (п. 1.1., 1.2., 2.4. договору від 14.06.2024 №14062401).

Розмір оплати за надання правничої допомоги/юридичних послуг, перелік якої визначений у п. 1.2. цього Договору, становить 25000 грн. Клієнт зобов`язаний сплатити виконавцю за надану правничу допомогу у такі строки 14.06.2024 - 10000 грн, 15.06.2024 - 19000 грн. (п. 7.1., 7.2. договору від 14.06.2024 №14062401).

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену чинним в Україні законодавством (п. 8.1. договору від 14.06.2024 №14062401).

14.06.2024 ОСОБА_1 перерахував ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10000 грн., призначення платежу оплата за юридичні послуги, що підтверджується копією платіжної інструкції №0.0..1.

14.06.2024 ОСОБА_1 направив ФОП ОСОБА_2 заяву про розірвання договору про надання послуг, у зв`язку зі зміною обставин, які слугували укладенню цього договору.

Доказів на підтвердження повернення відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 10000 грн. матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем послуг, визначених у п.1.2. Договорі 14.06.2024 №14062401.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з преамбулою до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Приписами ст. 6, 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; водночас у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу положень ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору (ч.1, 3 ст.652 ЦК України).

Відповідно до ч.2-5 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про надання правничої допомоги/юридичних послуг, за умовами якого позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти у розмірі 10000 грн.

Позивач ініціював розірвання договору від 14.06.2024 №14062401 з ФОП ОСОБА_2 у зв`язку зі зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, що підтверджено заявою позивача від 14.06.2024.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про розірвання договору про надання правничої допомоги/юридичних послуг №14062401 від 14.06.2024 та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 10000 грн., оскільки у зв`язку з розірванням договру зобов`язання сторні припинились, при цьому відповдіач не вчинила жодних дій щодо виконання умов договру до його розірвання.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. за вимогу немайнового характеру та 1211,20 за вимогу майнового характеру, що загалом становить 2422,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Щодо відшкодування судових витрат у сумі 13000 грн. суд відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката до суду не надано, а тому суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу судових витрат в сумі 13000 грн., сплачених за послуги ТОВ "Цетр правової допомоги".

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір про надання правничої допомоги/юридичних послуг №14062401, укладений 14.06.2024 в місті Києві між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Стягнути з фізичної особи-підприємеця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складене 25.11.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова