УХВАЛА

17 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 389/2860/23

провадження № 88-ц/4809/3/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

заявник (відповідач) - ОСОБА_1 ,

позивач - Знам`янська міська рада Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2023 року у складі головуючого судді Савельєвої О. В.

УСТАНОВИВ:

29.08.2023 Знам`янська міська рада Кіровоградської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за землю в сумі 336 928,56 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25.08.2008, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Петрівської сільської ради №31 від 23.05.2008, відповідач ОСОБА_1 є власником господарських будівель та зерносховища, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору оренди землі №00497 від 26.09.2011 земельна ділянка загальною площею 0,7970 га з кадастровим номером :51:000:0343 під господарськими будівлями і дворами за вказаною адресою, перебувала в оренді у відповідача 5 років.

В 2016 році термін дії договору оренди землі поновлений строком на 7 років до 22.09.2023, на підставі рішення Петрівської сільської ради №98 від 15.04.2016, орендну плату встановлено в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 76 703 грн 28 коп в рік або щомісячно 6 391 грн 94 коп.

Одночасно рішенням Петрівської сільської ради №98 від 15.04.2016 голові сільської ради доручено укласти з ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі.

Проте, додаткова угода не була укладена, при цьому ОСОБА_1 продовжує користуватися земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому господарські будівлі, без правовстановлюючих документів, не сплачуючи орендну плату за її користування.

Сторони намагалися вирішити питання щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі, в тому числі в судовому порядку, проте згоди не дійшли.

За користування спірною земельною ділянкою в період вересень-грудень 2020 року по січень-липень 2023 року відповідач мав сплатити до місцевого бюджету Знам`янської міської територіальної громади 336 928 грн 56 коп орендної плати, проте безпідставно зберіг зазначені кошти у себе, завдавши позивачу збитки на вказану суму.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2023 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Знам`янської міської територіальної громади в особі Знам`янської міської ради Кіровоградської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0343 за період вересень-грудень 2020 року січень-липень 2023 року в розмірі 336 928,56 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача - є орендна плата.

Суд дійшов висновку, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди землі від 22.09.2011 додаткову угоду до нього на виконання рішення Петрівської сільської ради №98 від 15.04.2016 не уклав, рішення сільської ради про поновлення договору оренди землі не оскаржив, у зв`язку з чим воно набрало законної сили та має юридичну силу, тому відповідач, відповідно, не набув належних прав користування щодо земельної ділянки, що свідчить про використання спірної земельної ділянки без достатніх правових підстав. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Для кондиційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідач, як власник об`єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, не уклавши у встановленому законом порядку відповідного договору оренди землі з її власником, та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Враховуючи, що відповідач використовував земельну ділянку кадастровий номер :51:000:0343 без достатніх правових підстав, за період вересень-грудень 2020 року по січень-липень 2023 року не сплачував за її користування орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, в результаті чого безоплатно користувався цією земельною ділянкою, тобто безпідставно набув дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, у Знам`янської міської ради Кіровоградської області правомірно виникло право на стягнення коштів, отриманих безпідставно, як суми, яку мав би отримати місцевий бюджет у розмірі 336 928,56 грн.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17.04.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2023 змінене в частині визначення розміру безпідставно збережених коштів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Знам`янської міської територіальної громади в особі Знам`янської міської ради Кіровоградської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0343 за період вересень-грудень 2020 року - січень-липень 2023 року в розмірі 269 516,80 гривень.

06.06.2024 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Кулібаба М. І., звернувся до Кропивницького апеляційного суду з заявою, в якій просив переглянути за нововиявленими обставинами постанову Кропивницького апеляційного суду від 17.04.2024, скасувати її та прийняти нову постанову, якою скасувати рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2023 та відмовити у задоволенні позовних вимог Знам`янської міської ради Кіровоградської області в повному обсязі.

Заява обґрунтована тим, що суд вважав встановленим, що спірна земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в комунальній власності Знам`янської міської територіальної громади Кіровоградської області, правонаступника Петрівської сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області (а.с. 12), будь-які угоди щодо користування цією земельною ділянкою між сторонами у справі не укладені.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_1 не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата, а доводи відповідача про те, що він повинен бути платником земельного податку, а не орендної плати є необгрунтованими.

Заявник послався як на нововиявлену обставину, яка має істотне значення для розгляду справи, існувала на часу ухвалення судом рішення, але не була і не могла бути відомою йому, що спірна земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, вже перебуває у власності ОСОБА_1 , як така що перейшла у його власність разом з придбаними господарськими будівлями та іншими нежитловими приміщеннями, оскільки відповідно до норм статті 120 ЗК України право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Кулібаба М. І. підтримав доводи заяви, просив її задовольнити.

Представник Знам`янської міської ради Кіровоградської області, яка повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду заяви, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою, в судове засідання апеляційного суду не з`явився.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі (пункт 1 частини третьої статті 429 ЦПК України).

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником будівлі зерносховища, зерноскладу №1, зерноскладу №2, навісу на току, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначені об`єкти нерухомості за відповідачем зареєстровані на підставі свідоцтва про право власності від 25.06.2008, виданого згідно з рішенням Петрівської сільської ради від 23.05.2008 №31(а.с.5).

Зазначені будівлі розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в комунальній власності Знам`янської міської територіальної громади Кіровоградської області, правонаступника Петрівської сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області.

Між орендодавцем Петрівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області і орендарем ОСОБА_1 22.09.2011 строком на 5 років був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, зареєстрований відділом Держкомзему у Знам`янському районі Кіровоградської області 26.09.2011 за №00497. Орендна плата відповідно до п.9 договору оренди встановлена згідно з рішенням Петрівської сільської ради від 11.01.2011 №32 в розмірі 3% від розрахунку нормативної грошової оцінки, яка вноситься на розрахунковий рахунок Петрівської сільської ради (а.с.6-9).

Рішенням Петрівської сільської ради №98 від 15.04.2016 термін дії договору оренди землі від 22.09.2011 був поновлений строком на 7 років, тобто до 22.09.2023, розмір орендної плати змінено та встановлено в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 76 703,28 грн в рік або щомісячно 6 391,94 грн (а.с.11). Пунктом 3 рішення Петрівської сільської ради №98 від 15.04.2016 голові сільської ради доручено укласти з ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі.

Додаткова угода до договору оренди землі не укладена, що визнано сторонами у справі.

Рішенням Знам`янської міської ради від 22.12.2020 №18 вирішено розпочати реорганізацію Петрівської сільської ради шляхом приєднання до Знам`янської міської ради (а.с.24).

Рішенням Знам`янської міської ради від 18.06.2021 №424 установлено з 01.01.2022 на території Знам`янської міської територіальної громади ставки земельного податку та орендної плати для земель громадської забудови, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кодом КВЦПЗ 01.01, нормативну грошову оцінку яких проведено, ставка орендної плати встановлена на рівні 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.14-18).

Згідно копії витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 08.02.2022 нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0343 складає 1173287,61 грн (а.с.13).

Апеляційний суд мотивував своє судове рішення тим, що як встановлено судом та підтверджується матеріалами, справи спірна земельна ділянка загальною площею 0,7970 га, кадастровий номер :51:000:0343, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перебуває у комунальній власності Знам`янської міської територіальної громади Кіровоградської області, правонаступника Петрівської сільської ради Кропивницького (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області (а.с. 12), будь-які угоди щодо користування цією земельною ділянкою між позивачем та відповідачем не укладені.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача ОСОБА_1 виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловими приміщеннями, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень».

ОСОБА_1 не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата, а доводи відповідача про те, що він повинен бути платником земельного податку, а не орендної плати є необгрунтованими.

Встановлено, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди землі від 22.09.2011 додаткову угоду до нього на виконання рішення Петрівської сільської ради №98 від 15.04.2016 не уклав.

Рішення сільської ради про поновлення договору оренди землі є чинним та у встановленому законом порядку не скасоване.

ОСОБА_1 не оформив своє право щодо спірної земельної ділянки та як фактичний її користувач, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20 зауважив, що у своїх постановах Верховний Суд неодноразово наводив правову позицію про те, що у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати в порядку ст.1212 ЦК України (п.27 постанови Верховного суду від 09.09.2022 у справі №910/8770/19, п.7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20).

Відсутність договору оренди земельної ділянки між сторонами не звільняє власника майна, яке розташоване на земельній ділянці комунальної власності, від сплати коштів за користування земельною ділянкою (ст.206 ЗК України).

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 01 січня поточного року, що визначається за певною формулою.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ст.288 Податкового кодексу України.

При цьому, ст.12 Закону України «Про оцінку земель» регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (ст.13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5-7 років (ст.18 Закону України «Про оцінку земель»).

Суд виснував, що відповідач, як власник об`єктів нерухомого майна, які розташовані на спірній земельній ділянці, не уклавши у встановленому законом порядку відповідного договору з її власником, та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користується земельною ділянкою кадастровий номер :51:000:0343 без достатніх правових підстав, за період вересень-грудень 2020 року - по січень-липень 2023 року не сплачував за її користування орендну плату у встановленому рішеннями органів місцевого самоврядування розмірі. Тому у Знам`янської міської ради Кіровоградської області правомірно виникло право на стягнення коштів, належних до сплати за таке володіння і користування у вигляді орендної плати, які фактично збережені (заощаджені) відповідачем внаслідок безоплатного користування цією земельною ділянкою.

Розраховуючи розмір орендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходив із наданої позивачем нормативно-грошової оцінки земельної ділянки станом на 08.02.2022, яка становила - 1173287,61 грн (а.с.13).

При цьому суд першої інстанції не перевірив обставини щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за 2023 рік, чим допустив порушення норм процесуального права щодо повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, на які посилались сторони, і перевірки їх доказами.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.05.2023 нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0343 у 2023 році складала 31489,55 грн (а.с.132-133).

У зв`язку з цим, апеляційний суд не погодився із визначеним судом першої інстанції розміром суми коштів, належних до сплати за користування спірною земельною ділянкою у вигляді орендної плати, які фактично збережені (заощаджені) відповідачем внаслідок безоплатного користування цією земельною ділянкою, що підлягає стягненню.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для здійснення розрахунку не сплаченої орендної плати, виходячи з 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визнані безпідставними, оскільки такий розмір орендної плати був визначений у 2011 році договором оренди землі від 22.09.2011, термін дії якого закінчився і згоди щодо його поновлення на тих самих умовах сторони не досягли.

Звертаючись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 вважав нововиявленою обставиною те, що він є власником спірної земельної ділянки, розташованої заадресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :51:000:0343, площею 0,7970га, що встановлено рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2024, яке набрало законної сили 07.05.2024, в адміністративній справі № 340/484/24 за позовом ОСОБА_1 до Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Про зазначену обставину заявнику стало відомо 18.05.2024 - день отримання копії вказаного судового рішення, після ухвалення постанови Кропивницьким апеляційним судом.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18 (пункти 27, 28)).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20 (пункт 6.38)).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Викладені заявником обставини та правові висновки адміністративного суду щодо підстав виникнення у ОСОБА_1 права на спірну ділянку не можна вважати нововиявленою обставиною у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України. До того ж розглядаючи заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення.

Виходячи з цього колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд постанови Кропивницького апеляційного суду від 17.04.2024 за нововиявленими обставинами, оскільки вказані обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Керуючись ст. 260, 261, 389, 429 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко