ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Барильської А.П.

суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого Барильської А.П., суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М. у справі №201/9187/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Соборного відділу державної виконавчої служби в місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Державного підприємства Сетам про визнання електронних торгів недійснимим та застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Соборного відділу державної виконавчої служби в місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та ДП Сетам про визнання електронних торгів недійснимим та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року відкрито провадження за даною апеляційною скаргою та справу призначено до розгляду на 14 січня 2025 року.

22 листопада 2024 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про відвід колегії суддів.

В обґрунтування заявленого відводу заявниця посилається на те, що суд відкрив провадження за апеляційною скаргою, яка подана в підсистемі Електронний суд з використанням шаблону заява, а не апеляційна скарга, та в порушення норм ЦПК України, подана не безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська. Крім того, судді Барильська А.П. та Макаров М.О. приймали участь в розгляді справи №201/13014/23 за участі тих же сторін, за результатами розгляду якої визначено місце проживання її дітей з батьком. А отже є підстави вважати, що дії колегії суддів свідчать про упередженість на користь апелянта.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід, колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої ОСОБА_1 заяви про відвід колегії суддів, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Разом з тим, посилання заявниці на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді даної справи ґрунтуються на припущеннях.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних, перелічених у ст.ст.36-37 ЦПК України, підстав для відведення колегії суддів, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, у зв`язку з чим, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 40, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 колегії суддів у складі: головуючого Барильської А.П, суддів: Макарова М.О., Пищиди М.М. необґрунтованим.

Для вирішення питання про відвід передати справу №201/9187/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Соборного відділу державної виконавчої служби в місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Державного підприємства Сетам про визнання електронних торгів недійснимим та застосування наслідків недійсності правочину до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: М.О. Макаров

М.М. Пищида