Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 945/1639/24
провадження № 2/650/1764/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого Сікора О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівкацивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання трудових відносин припиненими,
Заявник звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ), припиненими з 16 травня 2024 року.
В обґрунтування вимог позивач вказав, що вона перебуває в трудових відносинах при цьому фактично не працює, в зв`язку з чим не може отримати підвищення до пенсії, відповідач обіцянку звільнити працівника не виконала.
З жовтня 2023 року, у зв`язку з окупацією м.Берислав, позивач вимушена була переїхати з с. Новокиївка та фактично припинила трудові відносини з роботодавцем, а тому позивач змушений звернутися до суду з зазначеними позовними вимогами.
Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи.
За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
У рішенні Конституційного Суду України від 7липня 2004 року №14-рп/2004 зазначається, що свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати.
Статтею 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті38, 39КЗпП України).
Позивач є пенсіонером за віком з 2015 року, про що свідчить інформація з копії пенсійного посвідчення, № НОМЕР_3 , разом з тим продовжувала трудову діяльність так 04.11.2020 року наказом № 12 від 03.11.2020 р. відповідач прийняла її на роботу на посаду прибиральника службових приміщень, про що свідчить інформація з відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб. Також, про трудові відносини з відповідачем свідчить інформація з доданої до позовної заяви копія індивідуальних відомостей про застраховану особу - форма ОК-5.
В подальшому відповідач на зв`язок не виходила. Позивач в травні 2024 року направила рекомендованим листом про вручення поштового відправлення , заяву про звільнення за власним бажанням на адресу відповідача, однак 08.06.2024 року лист було повернуто з причин того, що адресат відсутній за вказаною адресою. Про що свідчить інформація з копії заяви про звільнення, копія поштового конверту, та тренінгу з сайту «Укрпошта».
Отже, на даний час трудові відносини між позивачем та відповідачем припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно не виконана, тому у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, крім звернення до суду, оскільки заяви про звільнення за власним бажанням залишені без реагування.
Суд вважає, що зазначені фактичні обставини встановлені судом у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують факт припинення трудових відносин, з огляду на таке.
Із встановлених судом обставин встановлено, що позивач, фактично не підтримує трудові відносини, в зв`язку з окупацією та припиненням роботодавцем своєї діяльності, у зв`язку з чим можливість офіційного звільнення відсутня.
Отже позивач позбавлений можливості отримати документи на підтвердження припинення трудових відносин, а вирішення вказаного питання можливе лише в судовому порядку, що потрібно заявнику з метою доведення перед пенсійними органами відсутності трудових відносин.
Таким чином, зважаючи на підтвердження позивачем факту не перебування ним у фактичних трудових відносинах на протязі тривалого часу, беручи до уваги відсутність у суду підстав піддавати сумніву встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог, які підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 263 265, 279 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання трудових відносин припиненими задовольнити.
Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ), припиненими з 16 травня 2024 року.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: О.О. Сікора