Провадження № 2-ві/522/21/24
УХВАЛА

26 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді у цивільній справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдінг Групп» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, приватного виконавця Носенко Сергія Борисовича, стягувач ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Шенцевої О.П., розглядається цивільна справа за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдінг Групп» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, приватного виконавця Носенко Сергія Борисовича, стягувач ОСОБА_1 .

22.11.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Шенцевої О.П.

В своїй заяві, як на підставу відводу, заявниця посилається на те, що суддею допущено порушення процесуальних норм про сповіщення щодо часу слухання справи, проігноровано вимоги виконавця та стягувача, виявлено заінтересованість у результаті розгляду справи та вчинено ряд інших порушень, що викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді та свідчать про її зацікавленість по справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді визнано необґрунтованою та вирішення питання про відвід судді передати судді, який визначається у порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 року заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді у цивільній справі № 522/16236/18 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдінг Групп» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, приватного виконавця Носенко Сергія Борисовича, стягувач ОСОБА_1 , передана на розгляд судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В.

Матеріали заяви суддя отримала 26.11.2024 року.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шенцевої О.П., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у об`єктивності і неупередженості у заявниці виникли у зв`язку порушенням суддею процесуальних норм її сповіщення щодо часу слухання справи, проігноровано вимоги виконавця та стягувача, виявлено заінтересованість у результаті розгляду справи та вчинено ряд інших порушень.

Між тим судом встановлено, що 23.08.2024 року на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла дана скарга. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи надійшла у провадження судді Шенцевої О.П. 27.08.2024 року ухвалою суду скаргу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання на 04.09.2024 року. В подальшому судові засідання відкладались з різних причини, наступне судове засідання призначено на 26.11.2024 року о 14.10 год.

Щодо посилання на ігнорування вимоги виконавця та стягувача, то будь-яких об`єктивних доводів зазначеного не надано. Крім того посилання на ту обставину, що головуючий суддя не звертає увагу та ті обставини, що на думку заявниці є суттєвими при розгляді справи по суті, не можуть слугувати підставою для відводу, оскільки по справі не прийнято рішення з оцінкою всіх доводів і доказів.

Нормами процесуального законодавства визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. Інших підстав, які б викликали сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючої судді заявницею не наведено.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості та зацікавленості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід головуючого судді.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів упередженості, зацікавленості судді заявником зазначено не було.

Проаналізувавши доводи ОСОБА_1 викладені нею у заяві про відвід, суд зазначає, що зазначене не містять об`єктивних даних, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність, або можливу заінтересованість у результатах розгляду справи суддею Шенцевою О.П.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35-40 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді у цивільній справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдінг Групп» на дії/бездіяльність органу примусового виконання, приватного виконавця Носенко Сергія Борисовича, стягувач ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Домусчі