Постанова

Іменем України

20 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 183/6908/19

провадження № 61-12210св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року в складі колегії суддів: Гапонова А. В., Новікової Г. В., Никифоряка Л. П.,

Історія справи

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні спільним майном.

ОСОБА_1 просила:

провести поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , визнавши за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,2500 га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:010:0173; площею 0,0600 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:010:0198, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування житловим будинком і земельною ділянкою, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не вчиняти дії, що порушують право ОСОБА_1 на користування житловим будинком і земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що:

01 жовтня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності;

заява позивача ОСОБА_1 від 01 жовтня 2020 року про розгляд справи за її відсутності надійшла на електронну адресу суду та не підписана цифровим підписом, у зв`язку з чим, суд не може ідентифікувати особу, яка звернулася до суду з заявою та за зазначену заяву;

суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду;

заява ОСОБА_1 від 01 жовтня 2020 року про розгляд справи за її відсутності залишена без розгляду;

позивач ОСОБА_1 неодноразово викликалася в судові засідання, про місце, дату, час судових засідань належним чином повідомлена, але 31 жовтня 2022 року, 12 січня 2023 року, 22 лютого 2023 року, 09 серпня 2023 року, 13 вересня 2023 року, 11 жовтня 2023 року, 03 листопада 2023 року, 15 лютого 2024 року, 21 березня 2024 року, 25 квітня 2024 року в судові засідання не з`явилася;

ухвалою суду від 21 березня 2024 року зобов`язано позивача ОСОБА_1 надати для огляду в судовому засідання, яке призначене на 25 квітня 2024 року о 10:00 годині в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, будинок 4, оригінали письмових доказів у справі;

натомість, 25 квітня 2024 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді, яка надійшла в електронній формі та не підписана цифровим підписом, у зв`язку з чим, повернута заявнику без розгляду;

під час вирішення питання про залишення позову без розгляду правове значення має виключно належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача;

враховуючи те, що позивач належним чином повідомлений про місце, дату, час судових засідань, повторно не з`явився в судове засідання, від нього не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності, його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов повинен бути залишений без розгляду.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Григор`євою О. І., задоволено;

ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року скасовано і направлено справу про продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

як встановлено з матеріалів цивільної справи, 01 жовтня 2020 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі;

також з наведеної заяви вбачається, що вона подана в форматі PDF, тобто підписана особою, що її подавала, відсканована (переведена у формат електронного документу) та направлена до суду електронною поштою. Отже не виникає сумнівів в тому, ким вона підписана.

Аргументи учасників справи

29 серпня 2024 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року, у якій просив:

оскаржене судове рішення скасувати;

ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

ухвала суду першої інстанції про закриття справи і повернення позовної заяви позивачеві, ОСОБА_1 , фактично стало єдиним законним рішенням за 4,5 роки. Позовна заява ОСОБА_1 з самого початку не відповідала закону;

заява ОСОБА_1 зареєстрована у судді лише через пів року після її подання, невідомою електронною поштою, з помилками (іншому судді, та з ІПН іншої людини), без особистого, та електронного підпису. Заява у справі № 183/6908/19 про розгляд справи без позивача не має жодного доказу, належності ОСОБА_1 , тобто з самого початку не повинна була прийматись судом до уваги;

ОСОБА_2 не повідомляли ні про перегляд рішення в апеляційному суді, ні про дату засідання.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі.

01 листопада 2024 року справа передана судді-доповідачу Крату В. І.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина третя статті 368 ЦПК України).

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).

Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21)).

У справі, що переглядається:

в оскарженій постанові апеляційного суду зазначено, що «інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.18-21), у судове засідання не з`явились, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи» (т. 2, а. с. 34 - 36);

в матеріалах справи містяться: розкритий поштовий конверт з ухвалою про відкриття апеляційного провадження та повісткою-повідомленням про виклик до суду, яким апеляційний суд повідомляє ОСОБА_2 , що об 16 год 00 хв 30 липня 2024 року відбудеться розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення ОСОБА_2 (ідентифікатор НОМЕР_1 ) з довідкою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (т. 2, а. с. 22).

За таких обставин ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом апеляційної інстанції 30 липня 2024 року.

Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду, то інші підстави відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції не аналізує.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним касаційний суд вважає, що: касаційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити частково; оскаржену постанову апеляційного суду скасувати; передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розподілу судових витрат

Постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції (підпункт «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що:

«згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, такий обов`язок у випадку передачі справи на новий судовий розгляд не покладено. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи. З урахуванням наведеного Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступає від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 756/2157/15-ц.

У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, в тому числі й понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко