Житомирський апеляційний суд
Справа №935/810/24 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №935/810/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Антонович Ольга Сергіївна

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О.

встановив:

У березні 2024 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 лютого 2022 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що відповідач її зрадив, познайомився з іншою жінкою, громадянкою республіки Білорусь, з якою проживає на даний час в республіці Польща. В січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області із позовом про розірвання шлюбу, який вона як відповідач повністю визнає.

Зазначала, що донька проживає разом з нею. Тривалий час вони проживали у республіці Польща, та на даний час мешкають у м. Коростишів Житомирської області. Відповідач із червня 2023 року участі у вихованні та утриманні доньки не бере.

ОСОБА_2 є здоровим та працездатним, а тому може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 20 000,00 грн., оскільки офіційно працює в республіці Польща згідно трудового договору. Його заробітна плата складає 2 700,00 Євро, а це мінімум 108 000,00 грн., інших осіб на утриманні не має, тому вважає, що може сплачувати саме такий розмір аліментів на утримання дитини.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн., що підлягають індексації відповідно до закону, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 06 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні решти розміру аліментів - відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Коростишівського районного суду Житомирської області скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 аліменти в розмірі 4 200,00 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Вказував, що при обґрунтуванні розміру аліментів, суд не взяв до уваги той факт, що його дохід в розмірі 37 000,00 грн. це дохід без відрахування податків, а чистий отримуваний дохід становить близько 25 000,00 грн. Судом також не взято до уваги, що він теж має базові потреби, такі як речі першої необхідності, комунальні платежі, оренда житла тощо.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які вказували б на те, що позивач щомісячно витрачає на дитину 14 000,00 грн., оскільки на нього та позивача покладено однаковий обов`язок щодо утримання дитини. Позивачем не зазначено, на які саме потреби буде йти така сума. Витрати на дитину в розмірі 14 000,00 грн. на місяць в 2 рази перевищують мінімальну заробітну плату в Україні, а також в 5 разів перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Вважає, що позивачем не було доведено необхідність отримання аліментів саме в такому розмірі та являється неприпустимим перекладання тягаря утримання дитини лише на одного з батьків.

Вказує, що він погодився сплачувати аліменти навіть в розмірі більшому за мінімальний гарантований розмір, але суд на власний розсуд без будь-яких належних обґрунтувань визначив аліменти в сумі 7 000,00 грн. Просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 10 лютого 2022 року між сторонами по справі укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10 лютого 2022 року Коростишівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.4).

Сторони у справі є батьками малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, завіреного перекладом з польської мови, номер в реєстрі G798/2022, виданим керівником Бюро реєстрації актів цивільного стану м. Ремшайд (а.с.5).

Відповідно до акту депутата Коростишівської міської ради від 07.03.2024 року №524 слідує, що ОСОБА_1 , разом із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дочка перебуває на утриманні та вихованні матері (а.с.25).

Згідно трудового договору від 01.01.2023 р., де працівником вказано ОСОБА_4 , в параграфі 3 вказано, що робітник має право на почасову заробітну плату у розмірі 22,10 злотих брутто (а.с.17).

В долученій відповідачем довідці про працевлаштування та заробітки від 31.01.2024 року, слідує, що відповідач ОСОБА_5 працює у Vart Transport SP. Z.O.O. (ТОВ «ВАРТ ТРАНСПОРТ»), як водій категорії C+E на невизначений термін з 22.01.2022 року до 30.11.2024 року. Середньомісячна заробітна плата з податком за 6 місяців становить 22 242 злотих (а.с.51).

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи аліменти в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, суд першої інстанції виходив з того, що дитина має щоденну потребу у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а позивач має змогу сплачувати аліменти саме в такому розмірі, враховуючи його майновий стан.

Колегія суддів в повній мірі погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст.180 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що донька сторін проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , та відповідно, зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто.

Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, що підтверджується трудовим договором від 01.01.2023 р., в параграфі 3 вказано, що робітник має право на почасову заробітну плату у розмірі 22,10 злотих брутто, тому має змогу сплачувати аліменти у розмірі, необхідному для забезпечення достатнього рівня життя, фізичного та культурного розвитку своєї доньки. Середній щомісячний дохід відповідача, складає 22 242 польських злотих, що становить близько 40 000,00 грн. на місяць.

Такий розмір доходу вказує на те, що ОСОБА_2 має можливість щомісячно сплачувати аліменти у більшому ніж мінімальний розмір визначений законом. При цьому будь-яких доказів щодо неналежного стану здоров`я чи матеріального становища відповідача, наявність утриманців та інших обставин, які б вказували на неможливість останнім сплачувати аліменти суду надано не було.

Таким чином на відповідача, як на батька, покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання своєї неповнолітньої дитини та не звільняє його від обов`язку забезпечувати дочку не тільки в мінімальному розмірі передбаченому законом, а надати їй рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Також апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо того, що отримуваний ним дохід в розмірі 37 000,00 грн. не є чистим доходом, а це дохід без відрахування податків, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження даної обставини.

Не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що позивач не надала жодних доказів витрат на утримання дитини саме в розмірі 14 000,00 грн., оскільки ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає донька, на її утримання, на забезпечення гармонійного розвитку, лікування, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню.

Верховний Суд у постанові від 11 березня 2020 року (справа №759/10277/18) дійшов висновку, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

Таким чином, колегія суддів враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей/дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини/дітей, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Отже, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо встановленого розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн. щомісячно до повноліття доньки, та вважає, що встановлений розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та саме на батьків покладено відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України та забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він не має фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи про стягнення аліментів (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Антонович Ольга Сергіївна, залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 вересня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді