Справа № 750/9300/24
Провадження № 2/750/1888/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2024 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
суддіСупруна О.П.,
секретар за участю Прохоренко А.В. , позивачки , представниці позивачки - адвокатки Карпенко Ю.Г., представниці третьої особи - Тарараки О.І. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,
01.07.2024 позивачка через адвоката Карпенко Ю.О. засобами поштового зв`язку звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді від 11.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.09.2024.
19.09.2024 підготовче засідання відкладено на 18.10.2024 у зв`язку з неявкою відповідача.
Ухвалою суду від 18.10.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 08.11.2024; витребувано від Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
08.11.2024 у судовому засіданні позивачка та її представниця позов підтримали, дали згоду на заочний розгляд справи, представниця третьої особи вважала позов таким, що не підлягає задоволенню; відповідач до суду не з`явився, у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 26.11.2024.
У судове засідання 26.11.2024 учасники судового процесу не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку. Представниця позивачки у поданій через канцелярію суду письмовій заяві просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, дала згоду на заочний розгляд. Інші учасники справи про причини неявки не повідомили, відповідач відзиву не подав.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу 26.11.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
За згодою представниці позивачки суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки, представниць позивачки та третьої особи, показання свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що сторони у період з 2010 року по 2014 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).
Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 22.08.2014 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 ; прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_6 » (а.с. 13).
Позивачка стверджує, що після припинення між сторонами відносин з 2014 року неповнолітній ОСОБА_5 проживає з нею, а відповідач вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не цікавиться станом здоров`я сина, його фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Указані обставини підтверджуються наступними доказами:
- витягом з реєстру територіальної громади від 07.09.2023 № 2023/007168650 та відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 05.7.2024 № 677796, згідно з якими ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 16.12.2010 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що співпадає з місцем реєстрації матері - ОСОБА_3 (а.с. 16, 30);
- інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.06.2024 № 382312224, за якою квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по частки кожному (а.с. 17);
- відповіддю Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 Чернігівської міської ради Чернігівської області на адвокатський запит від 31.05.2024, згідно з якою упродовж навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 14 ОСОБА_4 участі у шкільному житті своєї дитини не брав; не цікавився жодного разу його навчальною діяльністю та поведінкою; ОСОБА_13 не відвідував шкільні заходи, не спілкувався ні з учителями, ні з класним керівником; вихованням дитини займалася винятково мати - ОСОБА_3 (а.с. 18);
- інформацією КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 31.05.2024 № 01-14/459, з якої убачається, що під час оглядів та/або у разі необхідності надання медичної допомоги, лабораторних досліджень, проведення профілактичних щеплень, неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_4 , до закладу КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР не супроводжував, про що свідчать записи лікаря у Формі № 112/о «Історія розвитку дитини» (а.с. 19);
- копією декларації № 0001-3К51-А2А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 06.07.2021, де у графі 4 «Законний представник пацієнта» зазначена матір неповнолітнього - ОСОБА_3 (а.с. 20);
- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 23.05.2024, виданим Деснянським ВДВС у м. Чернігові, з якого убачається, що ОСОБА_4 , станом на 23.05.2024, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 за травень 2024 року у розмірі 4 196,85 грн, за квітень 2024 року - 1 199,10 грн (а.с. 23, 24).
- копією заяви ОСОБА_4 від 24.04.2024, посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Максак І.М. та зареєстрованої у реєстрі за № 448, зі змісту якої убачається, що батько ОСОБА_4 , повністю усвідомлюючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення, заявляє, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; підтверджує, що з 2014 року не надавав та не надає матеріальної допомоги сину (а.с. 25);
- відповіддю КЗ «Чернігівський фаховий музичний коледж ім. Л.М. Ревуцького» Чернігівської обласної ради на адвокатський запит від 28.06.2024 № 253, згідно з якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається з 01.09.2018 по теперішній час у даному Комунальному закладі на відділі народних інструментів (наказ по школі мистецтв № 121 від 01.09.2018); його батько ОСОБА_4 за час навчання дитини в школі мистецтв не приймав участі в житті своєї дитини, а саме: не приводив (не забирав) дитину до школи; не цікавився його навчальною діяльністю та поведінкою в школі мистецтв; не відвідував заходи, які організовувала школа за участю батьків (концерти, батьківські збори, фестивалі та конкурси) (а.с. 26);
- копією заяви ОСОБА_3 до Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради від 03.06.2024 про необхідність впливу на ОСОБА_4 щодо належного виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27);
Також, допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_14 (сусідка позивачки) та ОСОБА_15 (хрещена мати ОСОБА_5 ) показали, що відповідача не бачили більше 10 років, з дитиною він не спілкується, в її житті участі не приймає.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показав, що останній раз бачив батька до початку війни 2022 року, вони не спілкуються. Він не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав.
Разом з тим, із висновку виконавчого комітету Чернігівської міської ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 30.10.2024 № 722, убачається, що комісія з питань захисту прав дитини у зв`язку з тим, що місце перебування громадянина не встановлено, відсутня інформація про те, чи він живий, вирішила надати рекомендації органу опіки та піклування для прийняття рішення про затвердження висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 (а.с. 85-87).
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.
Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
В силу статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ураховуючи вимоги закону, рекомендаційний характер висновку органу опіки та піклування, встановлення факту ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до його неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 211 грн 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачка: ОСОБА_3 , місце проживання:
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання:
АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.
Третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, код ЄДРПОУ - 43649710.
Суддя