Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4696/23

номер провадження 2/695/466/24

23 вересня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Шевченка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами, в якому просило:

-стягнути суму заборгованості за Кредитним договором №2529428 у розмірі 19738,50 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12238,50 грн. - сума заборгованості за процентами.

- стягнути суму заборгованості за Кредитним договором №/748965 у розмірі 13800,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

9800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості за договорами в загальному розмірі 33538,50 грн.

-стягнути понесені судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31.10.2021 р. ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Лінеура Україна» кредитний договір №2529428.

На підставі Договору факторингу №05052023 від 05.05.2023 р. від ТОВ Лінеура Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до Реєстру боржників від 05.05.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідачки у розмірі 19738,50 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12238,50 грн. - сума заборгованості за процентами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 05.05.2023 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

07.11.2021 р. ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» кредитний договір №/748965.

На підставі Договору факторингу №12082022 від 12.08.2022 р. від ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №/748965 до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників від 12.08.2022 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача у розмірі 13800,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 12.08.2022 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за вищевказаними кредитними договорами ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

Позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не прибув, але в позові просив здійснювати розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка в судовому засіданні 26.03.2024 р. позов визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредитів. Пояснила, що дійсно брала кредити та мала намір їх погашати. Але з часом втратила роботу та не мала фінансової можливості сплачувати за кредити. Відповідачка вказала, що жодних коштів на їх погашення не сплачувала. У подальшому в судове засідання 23.09.2024 р. не з`явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання 23.09.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31.10.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір №2529428 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту за яким складає 7500,00 грн., строк кредиту 25 днів, стандартна процентна ставка 1,99% в день, знижена процентна ставка 0,40% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту: за стандартною ставкою 11231,25 грн., за зниженою 8246,25 грн. (7500,00 грн. тіло кредиту та 746,25 грн. проценти за період з 31.10.2021 по 25.11.2021 р. згідно Додатку №1 до договору). Відповідачкою підписано також паспорт споживчого кредиту, копія якого міститься в матеріалах справи.

03.12.2021 р. було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» додатковий договір до Договору №2529428 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким строк користування кредитом продовжено на 25 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 29.12.2021 р. (п.3.1 додаткового договору). Сторони також погодили процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого п.3.1 цього додаткового договору -1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.3.2 додаткового договору).Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення додаткового договору складає 36237,56%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 11231,25 грн. (7500,00 грн. тіло кредиту та 3731,25 грн. проценти за період з 04.12.2021 по 29.12.2021 згідно Додатку №1 до додаткового договору). Копія додаткового договору та Додатку №1 до нього містяться в матеріалах справи.

05.05.2023 р. між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»,) укладено Договір факторингу №05052023, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за Кредитними Договорами, зазначеними у Реєстрі боржників, в тому числі й за вказаним вище кредитним договором. Копії Договору, Акту приймання-передачі реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників від 05.05.2023 р. додані до матеріалів справи.

Також позивачем надано до позову розрахунок заборгованості за кредитним договором №2529428 від 31.10.2021 р. за період з 05.05.2023 по 31.10.2023 р., з якого вбачається, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 19738,50 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 12238,50 грн. - сума заборгованості по відсотках.

З копії індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/748965 вбачається, що 07.11.2021 р. ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» договір та підписала Додаток №1 до договору, в яких визначена сума кредиту 4000,00 грн. (п.1.1 договору), строк, на який надається кредит 30 днів, тобто до 06.12.2021 р. (п.1.2 договору), процентна ставка 547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,5% на добу, тип процентної ставки фіксована (п.1.3 договору).

Згідно Додатку №1 до договору загальна вартість кредиту становить 5800,00 грн., з них: 4000,00 грн. тіло кредиту та 1800,00 грн. проценти за період з 07.11.2021 по 06.12.2021.

Позичальником також підписано паспорт споживчого кредиту.

Інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №3897/10 від 26.10.2023 р. стверджено транзакцію щодо надання кредиту відповідачці в сумі 4000,00 грн., шляхом перерахування на картку «Приватбанку».

12.08.2022 р. між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №12082022, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, у тому числі й за вказаним вище кредитним договором №/748965. Копії Договору та витягу з реєстру боржників від 12.08.2022 додано до матеріалів справи.

Із наданого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором №/748965 від 07.11.2021 р. за період з 12.08.2022 по 31.10.2023 р., вбачається, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 13800,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 9800,00 грн. - сума заборгованості по відсотках.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19.

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

За змістом частин 3, 4, 6, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що сторони в досліджених кредитних договорах узгодили розмір кредиту, строк, проценти та умови позики, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення цих договорів на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Отже, судом встановлено, що кредитні договора №2529428 від 31.10.2021 р. та № /748965 від 07.11.2021 р. підписані позичальником/відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тобто укладені в електронній формі. Дана обставина також не заперечувалася відповідачкою в судовому засіданні.

Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, позивач відповідно до умов договорів Факторингу, які були предметом дослідження в даній справі, є правонаступником у відносинах за договорами №2529428 від 31.10.2021 р. та № /748965 від 07.11.2021 р., тому має право вимоги до відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Судом встановлено та визнано відповідачкою в ході розгляду справи, що фактично отримані та використані відповідачкою кредитні кошти в добровільному порядку не повернуті, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими і стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту за договором №2529428 від 31.10.2021 р. в сумі 7500,00 грн., а за договором № /748965 від 07.11.2021 р. в сумі 4000,00 грн.

Щодо стягнення процентів за вищевказаними договорами суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

У договорі №2529428 від 31.10.2021 р. визначені: сума кредиту 7500,00 грн., строк кредиту 25 днів, стандартна процентна ставка 1,99% в день.

Згідно Додатку №1 до договору, проценти за період з 31.10.2021 по 25.11.2021 р. становлять 746,25 грн.

Судом встановлено, що 03.12.2021 р. відбулася прологнація договору №2529428 від 31.10.2021 р., шляхом укладення додаткового договору, за яким строк користування кредитом продовжено на строк 25 днів. Визначено дату повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 29.12.2021 р.

Згідно Додатку №1 до додаткового договору проценти, нараховані за період з 04.12.2021 по 29.12.2021 становлять 3731,25 грн.

Вказані розрахунки процентів є вірними, нарахованими відповідно до кредитного договору та норм цивільного законодавства в межах строку дії договору.

Натомість з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №2529428 від 31.10.2021 р. вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховані за період з 05.05.2023 (з моменту відступлення права вимоги за договором факторингу) по 31.10.2023 р., тобто поза строками кредиту.

Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають проценти за користування кредитом по договору №2529428, нараховані за період дії кредитування по договору та додатковому договору в сумі 4477,50 грн. ( 746,25 грн.+3731,25 грн.).

У договорі №/748965 від 07.11.2021 р. визначені: сума кредиту 4000,00 грн., строк кредиту 30 днів, процентна ставка 1,5% на добу.

Згідно Додатку №1 до договору, проценти за період з 07.11.2021 по 06.12.2021 р. становлять 1800,00 грн.

Вказаний розрахунок процентів є вірним, нарахування проведено відповідно до умов кредитного договору та норм цивільного законодавства в межах строку дії договору.

Натомість з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №/748965 від 07.11.2021 р. вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховані за період з 12.08.2022 (з моменту відступлення права вимоги за договором факторингу) по 31.10.2023 р., тобто поза строками кредиту.

Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають проценти за користування кредитом по договору №/748965, нараховані за період дії кредитування в сумі 1800,00 грн.

У зв`язку з вище викладеним вимоги позивача в частині стягнення процентів підлягають до часткового задоволення.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2684,00 грн. Оскільки вимоги позивача задоволено частково (53%), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1423,00 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості:

-за Кредитним договором №2529428 у розмірі 11977,50 грн., з яких:

7500,00 грн. - за основною сумою боргу;

4477,5 грн. - за процентами.

- за Кредитним договором №/748965 у розмірі 5800,00 грн., з яких:

4000,00 грн. - за основною сумою боргу;

1800,00 грн. - за відсотками.

а всього стягнути заборгованості за договорами в загальному розмірі 17777,50 грн (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 1423,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко