Справа № 738/1870/24
№ провадження 2/738/536/2024
Рішення

іменем України

26 листопада 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

14 серпня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що відповідачка є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», з відкритим абонентським рахунком № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 . Відносини між споживачами природного газу та Оператором ГРМ регулюються Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) та Типовим договором розподілу природного газу (далі - Договір), затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Цей Договір відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Правовідносини між сторонами підпадають під дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 якого, споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачка є споживачем у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексу ГРМ, свої обов`язки по оплаті за розподілений їй природний газ не виконала. Станом на 30 листопада 2023 року виникла заборгованість за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року в сумі 1 431,41 грн. АТ «Чернігівгаз» зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з розподілу природного газу. 21 травня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області видав судовий наказ, який ухвалою суду від 31 травня 2024 року скасований за заявою боржника. Позивач, посилаючись на статті 11, 13, 509, 525-526, 530, 610-611, 625 ЦК України, статі 4, 10, 13, 19, 174-177, 184, 187 ЦПК України, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року, Кодекс газорозподільних систем, просить: стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року в розмірі 1 431,41 грн та 3 028,00 грн сплаченого судового збору.

Відповідачка відзив на позовну заяву не подала.

2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначену у позовній заяві.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідачка сплачувала усі рахунки, які надходили від позивача. Відповідачка не отримувала від позивача рахунки за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року. Окрім цього у квітні, травні 2024 року відповідачка оплатила послуги з розподілу природного газу.

3.Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

Суд встановив, що власником будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , що підтверджується Договором дарування житлового будинку від 03 березня 2004 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 березня 2004 року (арк. с. 7-9, 10).

Згідно із заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 14 грудня 2016 року ОСОБА_3 ознайомилась з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 № 2498, приєдналася до умов договору розподілу природного газу (арк. с. 5).

Згідно з розрахунком заборгованості за послуги за розподіл (доставку) природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року складає 1 431,41 грн.

06 грудня 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» направив відповідачці ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку у формі рекомендованого листа, вимогу про необхідність сплатити заборгованість за розподіл (доставку) природного газу в сумі 1 431,41 грн, яка була отримана відповідачкою 14 грудня 2023 року.

Згідно із ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2024 року, судовий наказ від 21 травня 2024 року, виданий Менським районним судом Чернігівської області по справі № 738/1024/24, провадження № 2-н/738/70/2024 за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором розподілу природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року в сумі 1 431,41 та 302,80 грн сплаченого судового збору - скасований (арк. с. 11-12).

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500.

Відповідно до пункту 5 частини першої статі 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Законом України «Про ринок природного газу» визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРС. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6. розділу VI Договору розподілу природного газу).

Згідно вимог пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

За змістом статтей 319 та 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статтей 525-526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із статтею 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У частинах 1, 3 статті 12, частинах 1, 5, 6статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановив, що ОСОБА_3 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач надав відповідачці послугу з розподілу природного газу. Відповідачка, підписавши заяву - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) зобов`язалася здійснювати оплату за надані послуги. У зв`язку із несплатою відповідачкою наданої послуги з розподілу природного газу за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року утворилася заборгованість у сумі 1 431,41 грн.

Суд зазначає, що відповідачка не надала доказів, які підтверджують сплату нею грошових коштів за послугу з розподілу природного газу за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року, оскільки надані нею квитанції до платіжної інструкції від 06 квітня 2024 року та 28 травня 2024 року підтверджують оплату послуг з розподілу природного газу з 01 грудня 2023 року не позивачу, а іншій юридичній особі ТОВ «Газорозподільні мережі України» (Чернігівська філія), за період з 01 березня 2024 року до 31 березня 2024 року та з 01 квітня 2024 року до 30 квітня 2024 року.

Суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути із відповідачки на користь позивача 1 431,41 грн заборгованості з оплати послуг з розподілу природного газу за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року; 3 028,00 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263 265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» 1 431,41 грн заборгованості з оплати послуг з розподілу природного газу за період з 01 червня 2023 року до 30 листопада 2023 року; 3 028,00 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», місцезнаходження місто Чернігів, вулиця Любецька, 68, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03358104.

Відповідачка: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 28 листопада 2024 року.

Суддя О.Я. Парфененко