Провадження № 2/357/4721/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Фельтіна Н. А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

02 вересня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника адвоката Царюк М.З. звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування 0 від 13 травня 2020 року в розмірі 45 981,60 грн, з яких: 29 574,49 грн. заборгованість за основним договором, 16 082,11 грн. заборгованість за відсотками, 325,00 грн. комісія та стягнути з ОСОБА_1 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» судові витрати у справі за сплату судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 травня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Укрсиббанк» було укладено договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування 0. Відповдіно до умов договору відповідач отримав на споживчі цілі кредиту вигляді ліміту кредитування в розмірі 30 000,00 грн. зі строком дії до 05 серпня 2022 року. Згідно умов договору процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та безготівковими операціями становить 55 % річних. Протягом пільгового періоду в 56 днів процентна ставка становить 0%.У разі прострочення сплати відповідачем чергового платежу позивач має вимагати від відповідача сплати комісії за надання послуг з управління кредитом при прострочені сплати платежі у розмірі до 500 грн.25 січня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу № 237, згідно з яким АТ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «Верра Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 0, укладеним з ОСОБА_1 від 13 травня 2020 року. Станом на 06 червня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 13 травня 2020 року становить 45 981,60 грн. та складається із заборгованості за основним боргом в сумі 29 574,49 грн, заборгованості за відсотками в сумі 16 082,11 грн. та комісії в сумі 32500 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

03 вересня 2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживнаня відповідача.

06 вересня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні, призначеному на 27 вересня 2024 року.

Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 27 вересня 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 23 жовтня 2024 року

23 жовтня 2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просила здійснювати судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, викликаним перебуванням на військовій службі та необхідністю утримувати непрацездатних батьків та матір з інвалідністю, просила суд розстрочити виконання судового рішення терміном на дванадцять місяців.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13 травня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ «Укрсиббанк» було укладено договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору відповідач отримав на споживчі цілі кредит для придбання мобільного телефону в сумі 3281,41 грн. з процентною ставкою в розмірі 7,0001% річних. Згідно з п.4 даного договору сторони домовилися про можливість відкриття позичальнику окремого поточного рахунку в національній валюті (далі картковий рахунок)

Згідно з додатком № 1 до договору № 0 від 13 травня 2020 року складено графік платежів

13 травня 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до АТ «Укрсиббарк» із анкетою-заявкою на надання споживчого кредиту та підписав паспорт споживчого кредиту, згідно з умовами якого відкрито додатковий кредиту для кредитування рахунку (овердрафт) на суму кредитного ліміту до 50 0000,00 грн на споживчі цілі терміном до 24 місяців з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації). Максимальна відсоткова ставка за користування додатковим кредитом встановлена у розмірі 55% річних Орієнтована загальна вартість кредиту за весь період користування встановлена в розмірі 77 520,00 грн, з яких загальні витрати за кредитом становлять 27 520,00 грн. за крейдяним договором.

25 січня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу № 237, згідно з яким АТ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «Верра Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 0, укладеним з ОСОБА_1 від 13 травня 2020 року.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 25 січня 2023 року № 237, загальна заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Укрсиббанк» становила 45 981,60 грн. та складалася із заборгованістю за основним боргом в сумі 29 574,49 грн, заборгованістю за відсотками в сумі 16 082,11 грн. та заборгованості за комісією в сумі 325,00 грн.

Станом на 06 червня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 13 травня 2020 року становить 45 981,60 грн. та складається із заборгованості за основним боргом в сумі 29 574,49 грн, заборгованості за відсотками в сумі 16 082,11 грн. та комісії в сумі 325,00 грн.

11 червня 2024 року ТОВ «Верра Фінанс» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості в досудовому порядку.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач, отримавши обумовлену у кредитному договорі суму, належним чином не виконала взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь кредитної установи.

Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Натомість звернувсся до суду із заявою про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд відповдіно до вимог статі 206 ЦПК України приймає визнання позовних вимог відповідачем, так як визнання нею позову не суперечить вимогами чинного законодавства та не порушу. Права та законні інтереси третіх осіб.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно з вимогами статті 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Приймаючи до уваги те, що відповідач в своїй заяві клопоче перед судом про розстрочення рішення суду, посилаючись на тяжке матеріальне становище через перебування на військовій службі та наявності на утриманні непрацездатного батька та матері з інвалідністю, суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на дванадцять місяців, зі сплатою його рівними частинами щомісячно.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 40 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви, з одночасним поверненням позивачу 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 267, 268, 273, 354, 435 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 від 13 травня 2020 року в розмірі 45 981,60 грн, з яких: 29 574,49 грн. заборгованість за основним договором, 16 082,11 грн. заборгованість за відсотками, 325,00 грн. заборгованість за комісією.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату боргу на дванадцять місяців, зі сплатою його рівними частинами щомісячно в сумі 3 831,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 514,00 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» із державного бюджету України 50 відсотків від сплаченого судового збору в розмірі 1 514,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс», місцезнаходження: 65012, місто Одеса, вулиця Гімназична, будинок 11. Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя М. М. Бебешко