КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
__________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5801/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2024 ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2024 матеріали цивільної справи передано за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м.Одеси в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою суду від 04.10.2024 справу прийнято до розгляду та призначено в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відповідач правом надання відзиву на позов не скорситався, заяв/клопотань на адресу суду не надійшло.

Від позивача 30.10.2024 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов таких висновків.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21.09.2007 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Херсона, зареєстровано шлюб, актовий запис № 603, який розірвано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 у справі № 521/8776/23.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , у свідоцтві про народження якого серії НОМЕР_1 батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Сторони тривалий час проживають окремо. Позивачка разом з донькою, відповідно довідок від 16.04.2024 №5106- та №5106-, як внутрішньопереміщені особи, проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Причиною звернення до суду з позовом про стягнення аліментів став факт відсутності домовленості між батьками щодо розміру матеріального утримання з боку батька, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дитина знаходиться на утриманні матері. Батько не цікавиться життям доньки, не піклується про неї, самоусунувся від її виховання та утримання.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Таким чином, можливість стягнення аліментів за рішенням суду залежить не лише від факту добровільної участі одного з батьків в утриманні дитини, а й від згоди іншого з батьків із розміром та способом такого утримання.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, інших утриманців не має, за фахом моряк та має змогу сплачувати аліменти.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст.ст. 180-185 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 5 статті 183 Сімейного кодексу України наголошує на те, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, вислухавши думку позивачки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та доведеними, а саме: з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку (доходу) відповідача яка становить 1/4 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення ОСОБА_1 з відповідним позовом до суду та до досягнення повноліття сином.

Суд роз`яснює, що відповідно до положення ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2024 та до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , фактичне тимчасове місце проживання як ВПО: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останне відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2024.

Суддя Ю. А. Скриль