Провадження № 2/344/2760/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Атаманюка Б. М.,

секретаря Солонинко С.А.,

за участі

представника позивача - адвоката Боднарчука А.М.,

представника відповідача - адвоката Микитюк Т.І.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом адвоката Боднарчука Андрія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Боднарчук Андрій Михайлович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_3 , 27.05.2024 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обгрунтовувалав тим, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.11.2020 розірвано. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає із позивачем. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.02.2021 ухвалено стягувати із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно. Однак, вказаного розміру аліментів на даний час не вистачає позивачу для утримання сина, тому представник позивача просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку заробітку відповідача, та стягувати із відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку відповідача щомісячно. Крім того, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Ухвалою суду від 29.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача адвокат Микитюк Т.І. скористалася правом подання відзиву на позов, в якому зазначила, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає що позивачем не зазначено необхідності у зміні способу стягненні аліментів. Відповідач не має постійного заробітку, а перебування на службі у ЗСУ не носить характер постійного та тривалого заробітку. Крім того, у відповідача за час служби погіршилося здоров`я, виникли проблеми з попереково-крижовим відділом хребта. Також відповідач є годувальником для свого непрацездатного батька, який перебуває на мінімальній пенсії. Тому основна частина заробітку відповідача йде на утримання батька, придбання ліків, а також на придбання змінної амуніції для належного несення служби з метою оборони держави. В той же час, відповідач погоджується на збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та погоджується на сплату аліментів у розмірі 3000 грн. Також відповідач вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу є не обґрунтованими, завищеними та не співмірними із складністю справи. На підставі наведених обставин, представник відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 16.07.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо витрат на правову допомогу понесених позивачем зазначив, що погоджується на зменшення їх розміру до 3000 грн., просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.07.2024 заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком 6-18 років становить - 3196 гривень.

Із матеріалів справи встановлено, що сторони по сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.11.2020 розірвано. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), який на даний час проживає із позивачем.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.02.2021 ухвалено стягувати із відповідача щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно (а.с.4-5).

В матеріалах справи наявна копія військового квитка відповідача (а.с.41-42).

З пояснень представника, відповідач на даний час перебуває на військовій службі в складі ЗСУ, має нестабільний дохід. Також представник посилається на поганий стан здоров`я відповідача, що підтверджує відповідними медичними документами (а.с.43-50), а також зазначає, що відповідач має на утриманні непрацездатного батька-пенсіонера (а.с.51).

Оцінюючи доводи надані представником відповідача, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо отриманої відповідачем заробітної плати (доходу), а стан його здоров`я не звільняє його від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що визначений розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина у розмірі 1500 грн., є меншим за мінімальний рекомендований розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення, та є безумовною підставою для порушення позивачем питання про зміну способу стягнення аліментів. При цьому, як зазначалося судом, вибір способу присудження аліментів є правом позивача.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров`я відповідача, який є працездатним (з пояснень представника служить у ЗСУ), має дохід.

Тому, врахувавши право позивача на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення, законодавчо встановлений прожитковим мінімумом для дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача із твердої грошової суми на частку заробітку (доходу).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із відповідача підлягають до стягнення аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи представника відповідача щодо стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. суд не приймає до уваги, оскільки такі не відповідають способу стягнення обраному позивачем.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006.

Таким чином, визначений даним судовим рішення розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки з часу набрання даним рішенням законної сили.

У зв`язку із зміною способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку заробітку, стягнення аліментів, яке здійснюється на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 у справі №344/16570/20, слід припинити після набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив витрати на правову допомогу з 6000 грн. до 3000 грн., яку просив стягнути з відповідача у користь позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем ОСОБА_1 до суду надано копію ордеру на надання правничої допомоги, договір про надання правової (правничої) допомоги, розрахунок винагороди, акт приймання-передачі виконаної роботи, довідка про сплату гонорару, квитанцію за оплату адвокатських послуг на суму 6000 грн. (а.с.11-18).

Суд вважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу, тому враховуючи позицію представника позивача щодо зменшення вказаних витрат до 3000 грн., дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що у відповідності до приписів статті 141 Цивільного процесуального кодексу України позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів на утримання дітей до суду, то у такому разі судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. cт. 180-183, 191, 192СК України, ст.ст.19,141,259,263-265 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягуваних аліментів, визначених рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 у справі №344/16570/20, з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів яке здійснюється на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2021 у справі №344/16570/20 - припинити після набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.07.2024.

Суддя Богдан АТАМАНЮК