У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77А, ), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (місцезнаходження: Житомирська область, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, буд. 35), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович (місцезнаходження: Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 19) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Відповідно до п. 37 ПП ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 - право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Вищевикладені висновки викладені у постанові КЦС ВС від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19, в якій викладено висновки щодо застосування приписів ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, позовні заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть розглядатися судами як за загальним правилом підсудності (за місцезнаходженням відповідача (стягувача за виконавчим написом), так і за правилами альтернативної підсудності за місцем виконання виконавчого напису, тобто за місцем проживання боржника (позивача), місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 скористався своїм правилом на визнання суду з-поміж правил загальної та альтернативної підсудності, подавши позовну заяву за загальним правилом підсудності, визначеним у ст. 27 ЦПК України, тобто за місцезнаходження відповідача ТОВ «ФК «ПАРІС». У зв`язку з цим позовну заяву першочергово ОСОБА_1 було подано до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27.03.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Вишгородського районного суду Київської області, оскільки приватний виконавець Чучков М.О., на виконанні якого перебуває спірний виконавчий напис, знаходиться у м. Вишгород Вишгородського району Київської області, що і відповідає місцю примусового виконання виконавчого напису.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.07.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 відповідно до постанови ВП ВС від 26.08.2019 року у справі № 855/364/19 повернуто за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, оскільки позивач скористався правом на подання позовної заяви за правилами загальної підсудності, а місце виконання рішення, про яке йдеться у ч. 12 ст. 28 ЦПК України, та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем є відмінними категоріями та можуть не співпадати. Судом встановлено, що хоча місцем прийняття до виконання виконавчих документів є м. Вишгород Київської області, де знаходиться відповідний приватний виконавець, однак місце виконання виконавчого напису, про яке зазначається у ч. 12 ст. 28 ЦПК України, відсутнє на території Вишгородського району Київської області. У зв`язку з цим судом встановлено відсутність будь-яких правових підстав для прийняття справи до свого провадження.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27.08.2024 року було відмовлено у прийнятті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернуто справу до Вишгородського районного суду Київської області для прийняття процесуального рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд звертає увагу, що вищезазначена позовна заява не може бути прийнята до провадження Вишгородського районного суду Київської області, оскільки ані місцезнаходження відповідача ТОВ «ФК «ПАРІС», ані місце виконання виконавчого напису (місце проживання, перебування, роботи чи знаходження майна позивача ОСОБА_1 ) не знаходяться на території Вишгородського району Київської області. Місце виконання виконавчого напису не збігається з місцем знаходження приватного виконавця, а застосування правил підсудності, визначених ч. 12 ст. 28 ЦПК України, шляхом їх прив`язки до місцезнаходження органу виконання суперечить положенням матеріального та процесуального законодавства.

Таким чином, позовна заява непідсудна Вишгородському районному суду Київської області ані за правилами ст. 27 ЦПК України, ані за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Порушення правил підсудності тягне за собою порушення принципу «суду, встановленого законом», що гарантований приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також є підставою для скасування судового рішення відповідно до ст. 378 ЦПК України, що не сприятиме ефективному захисту порушених прав, свобод та законних інтересів позивача.

З відповіді № 925963 від 26.11.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне направити дану справу за підсудністю, визначеною ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тобто за місцем виконання спірного виконавчого напису (за місцем проживання позивача (боржника).

Відповідно до пп. 1 п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» встановлюється, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX у Київській області було ліквідовано Києво-Святошинський та Обухівські райони з наступним утворенням Обухівського району, до складу території якого ввійшла частина території Києво-Святошинського району, у тому числі Феодосіївська сільська територіальна громада.

Як встановлено судом, с. Кременище, на території якого позивач має зареєстроване у встановленому законодавством порядку місце проживання, входить до складу Феодосіївської сільської територіальної громади, що входить до складу ліквідованого Києво-Святошинського району Київської області.

Відправлення правосуддя на території ліквідованого Києво-Святошинського району Київської області продовжує забезпечувати Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає передачі на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31, 187 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню має бути направлена до Києво-Святошинського районного суду Київської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя О.В. Рукас