КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/4337/24 Головуючий у 1 інстанції: Кошель Б.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Полякової Інни Юріївни , яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2024 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»(далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 22 січня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1144-5979, підписаний шляхом проставлення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 15000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 18 днів; промо процентна ставка 1,50 % в день; стандартна процентна ставка - 3% в день. При цьому без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу. Відповідач порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. На 26 лютого 2024 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору становить 145950,00 грн. і складається з: простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 15000,00 грн.; простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 130950,00 грн. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 70 950,00 грн. за умови погашення решти заборгованості в розмірі 75000,00 грн. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило стягнути з ВласюкаВ.І. загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1144-5979 від 22 січня 2023 року в розмірі 75000,00 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 15000,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 60000,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Суд першої інстанції помилково вважав недоведеним факт надання ОСОБА_2 коштів за кредитним договором № 1144-5979 від 22 січня 2023 року. Договір був підписаний ОСОБА_2 з використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, ОСОБА_2 вже не перший раз укладав кредитний договір з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», попередні договори були виконані ним у повному обсязі. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, тому, воно здійснює надання фінансових послуг без відкриття банківських рахунків, та виконало свої зобов`язання за кредитним договором щодо надання кредиту, перерахувавши відповідачу кредит на зазначений ним картковий рахунок. Відповідач самостійно зазначив дані своєї платіжної картки в системі, інша інформація щодо рахунку відповідача у ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відсутня, оскільки є банківською таємницею, якою володіє виключно банк-емітент картки. На підтвердження перерахування коштів відповідачу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до позовної заяви долучило лист АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів через систему платежів LiqPay на підставі договору № 1144-5979 від 22 січня 2023 року та довідку про перерахування суми кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,ТОВ «Укр Кредит Фінанс» порушило питання про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за електронним договором про відкриття кредитної лінії № 1144-5979від 22 січня 2023 рокув розмірі 75000,00 грн., з яких: 15000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 60 000,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, надавши суду копію вказаного договору.

Відповідно до умов даного кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 18 днів; пільгова процентна ставка 1,50 % в день; стандартна процентна ставка 3,00% в день.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс`доОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало суду копію договору про відкриття кредитної лінії № 1144-5979 від 22 січня 2023 року, Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорта споживчого кредиту.

В договорі про відкриття кредитної лінії, Правилах та Паспорті споживчого кредиту зазначено, що вони були підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А4894.

Разом з тим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду першої інстанції належних доказів на підтвердження надання відповідачу кредиту.

Виконання переказу кредитних коштів відповідачу, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» доводило довідкою про перерахування суми кредиту №1144-5979 від 22 січня 2023 року ОСОБА_2 за допомогою системи LiqPai, платіж: , дата: 22 січня 2023 року, № платіжної карти НОМЕР_1 , призначення платежу: видача кредитних коштів за договором №1144-5979 від 22 січня 2023 року, сума: 15000,00 грн. Позивач надав лист АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02 грудня 2019 року на карту отримувача НОМЕР_1 .

Проте, вказані документи не є належними та допустимими доказами здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів відповідачу. Вони не є первинними бухгалтерськими документами, не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» коштів в сумі 15000,00 грн. на картковий рахунок, який належить саме ОСОБА_2 . Довідка про перерахування суми кредиту №1144-5979 від 22 січня 2023 року була сформована та підписана самим директором ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували переказ коштів ОСОБА_3 на підставі договору про відкриття кредитної лінії №1144-5979 від 22 січня 2023 року позивач не надав.

До апеляційної скарги представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» додав клопотання про витребування у АТ КБ «Приватбанк» інформації про власника банківської картки НОМЕР_1 , на яку, за його твердженням, здійснювалося перерахування коштів. Разом з тим, не зважаючи на заперечення відповідача, таке клопотання не заявлялося в суді першої інстанції. Враховуючи межі розгляду справи в апеляційній інстанції, у колегії суддів відсутні підстави для задоволення такого клопотання.

Доводи апеляційної скарги не підтверджують надання відповідачу кредиту за договором №1144-5979 від 22 січня 2023 року.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Полякової Інни Юріївни , яка діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.