_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8342/24
Провадження № 2/947/2677/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою матеріальної шкоди - 37661,42 грн.; моральну шкоди в розмірі 20000грн.; судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрати на оплату здійснення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в загальній сумі 5211,20 грн.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2024 року вказану справу розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.03.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явився, позовні вимоги підтрима у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі, зворотні рекомендовані поштові повідомлення повернуто з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідач правом на подання відзиву не скористалась, доводи позову не спростовано, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Представник третьої особи - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» - до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті та ухвалення рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 06.10.2023 року о 10:10 год., в м. Одеса по вул. Інглезі, біля будинку № 2, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_3 , на регульованому перехресті з вул. Академіка Корольова в м.Одесі, при повороті ліворуч на вул.Інглезі, не надала переваги у русі зустрічному транспортному засобу, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «NISSAN TEANA», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушила п.16.6 «Правил дорожнього руху» України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2023 року ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2023 року, що складає 536,80 грн./а.с. 14/.

Вказана постанова набрала законної сили 07.11.2023 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

16.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_3 з проханням провести транспортно-товарознавче дослідження за фактом ДТП, на вирішення дослідження поставлене питання яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «NISSAN TEANA», номерний знак НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 06.10.2023 року? Проведення експертного дослідження було доручено судовому експерту ОСОБА_3 , який має повну вищу освіту за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство», та здобув кваліфікацію інженера-механіка, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 55-21/П, видане 05.10.2021 року, строк дії свідоцтва до 05.10.2024 року, стаж експертної роботи з 2021 року.

Експертний /технічний/ огляд пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП від 06.10.2023 року, було представлено до експертного огляду у незмінному стані після ДТП.

Відповідно висновку експерта № 46-23В експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «NISSAN TEANA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «NISSAN TEANA», реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 06.10.2023 року, визначається рівною 92653,91 грн. До висновку судового експерта було надано розрахунок ремонтної калькуляції від 30.11.2023 року, з якої вбачається, що вартість робіт, матеріалів, запасних частин становить вартість ремонту в розмірі 224391,77 грн./а.с.28,31/

Згідно рахунку-фактури 45 від 22.11.2023 року за виготовлення висновку експерта позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок банка отримувача АТ КБ Приватбанк ФОП Вєлков В.М. 4000 грн./а.с.49/

У подальшому з метою проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, ОСОБА_1 звернувся до Автоцентра Маршал ФОП ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно Акту виконаних робіт № НС-00000006 від 29.02.2024 року вартість відновлювальних робіт разом з запчастинами становить 127431,80 грн., що по вартості менше чим зазначено експертом в ремонтної калькуляції 224391,77/а.с.50/.

Цивільна відповідальність водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_3 , в момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО».

16.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» та просив здійснити належне відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок станції технічного обслуговування ФОП ОСОБА_4 .

Згідно Cтрахового акту № 2336844-1 від 17.01.2024 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» виплатило безготівковою формою оплати на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 89770,38 грн. /а.с.56/.

Разом з тим, страхове відшкодування не покрило в повному обсязі завдані матеріальні збитки власнику транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN TEANA», номерний знак НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , внаслідок ДТП 06.10.2023 року складає 224391,77 грн., сума фактичних завданих збитків складає 127431,80 грн., з яких страховою компанією ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» сплачено 89770,38 грн., безпосередньо позивачем особисто сплачено відповідно квитанції від 01.03 2024 року 37661,42 грн. станції технічного обслуговування ФОП « ОСОБА_4 », тому позивач просить стягнути з винної особи відповідача по справі недоплачену суму відшкодування/різницю/ в розмірі 37661,42 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Постанова Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року п.14 передбачає, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Тобто, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі ст. 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Згідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

В позові зазначено та встановлено судом, що страхове відшкодування потерпілому в ДТП ОСОБА_1 в розмірі 89770,38 грн. виплачено йому ПрАТ «СК «ВУСО», з якою відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в порядку прямого врегулювання збитків.

Положеннями ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» передбачено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_1 дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, визначений потерпілою особою, в розмірі 89770,38грн., з якою страхова компанія погодилась і не наполягала на проведенні оцінки чи експертизи пошкодженого майна, що підтверджується платіжним дорученням про виплату вказаної суми особі, яка надавала послуги з ремонту пошкодженого автомобіля ФОП « ОСОБА_4 » /а.с.53/.

Суд, встановивши, що страхове відшкодування в зазначеному розмірі фактично було виплачено ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 , дійшов висновку, що такий порядок відшкодування відповідає вимогам ст. 30, п. 34.4 ст. 34, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і що позивач скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав страхове відшкодування, тобто ПрАТ «СК «ВУСО» забезпечило реалізацію права позивача на отримання страхового відшкодування в погодженому зі страховою компанією розмірі.

Таким чином, факт перерахування ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування від страховика в більшому розмірі, тобто правовідносини між ними є припиненими, а узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 частини матеріальної шкоди/різницю/ в розмірі 37661,42 грн. підлягає задоволенню, оскільки різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі ст. 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Таким чином, суд зауважує, що після виплати погодженої суми збитків страховою компанією, наявні підстави для стягнення з винуватця на користь позивача різницю між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, визначеною сторонами потерпілою особою та ПрАТ «СК «ВУСО». Вказане не суперечить нормам матеріального права, не порушує норми процесуального права та забезпечує ефективний спосіб захисту порушеного права позивача.

Щодо питань відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначення моральної шкоди міститься у положенні ст. 23 ЦК України, у якій зазначено, що моральна шкода полягає зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відносно вимог позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 тисяч гривень, то суд вважає вказаний розмір шкоди завищеним та не доведеним у заявленому розмірі, тому суд задовольняє вимоги щодо моральної шкоди частково у розмірі 5000 гривень.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем були також понесені витрати, які пов`язані зі зверненням до суду, а саме сплатою судового збору у загальному розмірі 2422,40 грн., оплату вартості за проведення робіт по оцінки вартості матеріального збитку та отримання звіту позивачем було сплачено суму у розмірі 4000 грн., що підтверджено квитанціями, які є в матеріалах справи, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму вищевказаних витрат.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , матеріальну шкоду в розмірі 37661,42 грн./тридцять сім тисяч шістсот шістдесят одна гривна 42 копійки/, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на оплату здійснення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 4000,00 грн., загалом 44083,82 грн. (сорок чотири тисячі вісімдесят три гривні 82 копійки)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , моральну шкоду в розмірі 5000 /п`ять тисяч/ грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 19.07.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.