ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7146/24 Справа № 235/1547/24 Суддя у 1-й інстанції - Салькова В.С. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №235/1547/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерствооборони України та військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 29 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Салькової В.С., -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . Обґрунтовуючи заяву, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок військових дій загинув ОСОБА_2 , мобілізований до лав ЗСУ в лютому 2023 року, з яким вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Познайомились вони у 2016 році, з жовтня 2016 року вирішили жити разом як чоловік та дружина. На той час вона була вдовою, її чоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 перебував у юридичному шлюбі з ОСОБА_4 , 1971 року народження, але разом вони вже не жили. Зі слів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Протягом спільного проживання з ОСОБА_2 вони вели спільне господарство, святкували свята, дні народження, планували спільне майбутнє, разом робили ремонт у оселі, мали спільний бюджет.

Сповіщення про загибель ОСОБА_2 №02/8608 надійшло 03.11.2023 саме на її ім`я та адресу. В ньому повідомлялося, що її чоловік, старший солдат ОСОБА_2 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сповіщення підписане ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 . Лікарське свідоцтво про смерть №4517 від 20.06.2023, довідка про причину смерті №4517 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 також видані саме їй як дружині, військовий квіток після загибелі чоловіка повернули теж їй.

У вересні 2023 року вона звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою стосовно виплати грошового забезпечення (нарахованого, але не отриманого до дня смерті) загиблого ОСОБА_2 Підполковник ОСОБА_7 звернувся з офіційним листом №13/7081 від 12.09.2023 з приводу цього питання до Командира військової частини НОМЕР_1 .

У листопаді 2023 року нею отримано листа №8144 від 10.11.2023 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 про відмову в здійсненні виплати зазначених коштів, оскільки чинним законодавством не передбачене їхнє отримання особами, які не мають ступеню спорідненості по відношенню до загиблого. Відповідно до п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 №260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України. Саме з метою реалізації її прав на отримання грошового забезпечення, яке було нараховане, але не отримане ОСОБА_2 , а також одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови КМУ №168 від 28.02.2022 їй необхідно встановити факт спільного проживання із загиблим ОСОБА_2 . Заявниця стверджує, що вона є єдиним членом сім`ї загиблого, будь-яких інших членів сім`ї, тобто осіб, які б проживали з загиблим та вели спільне господарство на день його загибелі, не було. Вважає, що наразі немає спору про право стосовно виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 або одноразової грошової допомоги, оскільки вона ще не є суб`єктом отримання грошового забезпечення або соціальної допомоги. Просила встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 09.09.2020 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення факту проживання однією сім`єю їй потрібно для оформлення державних соціальних допомог та компенсацій від держави, на які мають право члени сім`ї загиблого захисника України.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 29 травня 2024 року заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Зокрема, зазначає, що встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 із загиблим ОСОБА_2 ніяким чином не пов`язане із питаннями спадкування. Заявниця не зверталась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Жодного спору з цього приводу немає, тому суд безпідставно вбачає в даному випадку спір про право. Метою звернення ОСОБА_1 було встановити факт того, що саме вона була членом родини ОСОБА_2 , повнолітні діти отримують грошове забезпечення лише у разі відсутності дружини , та за умови спільного проживання із загиблим військовослужбовцем.

Разом з тим, повнолітня дитина ОСОБА_2 - ОСОБА_8 не позбавлений можливості звертатись до відповідних органів за отриманням належних йому благ окремо від ОСОБА_1 , оскільки у кожного свої права.

Крім того, позиція суду про звернення у позовному провадженні, практично унеможливлює пред`явлення ОСОБА_1 позову, оскільки, у такому випадку, стороною у справі повинен бути зазначений ОСОБА_8 , а заявниця не має жодної інформації про цю людину.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що вона в порядку окремого провадження просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час виконання військового обов`язку, пов`язаного з проходженням служби у Збройних Силах України.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 посилалась на ту обставину, що встановлення даного факту їй необхідно для отримання одноразової грошової допомоги. Так, відповідно до частини 1 статті 16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 1 частини 2 цієї статті також передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі ( смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції, чинній на час виникнення у заявниці права на допомогу) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною 2 статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У рішенні Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом, ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідна сукупність таких ознак, як спільне проживання, пов`язаність побутом і наявність взаємних прав і обов`язків.

Згідно з положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 5 частини 1 статті 315 ЦПК зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до приписів частини 6 статті 294, частини 4 статті 315 ЦПК України якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають подати позов на загальних підставах.

Як встановлено судом першої інстанції, окрім заявниці, на отримання вказаної грошової допомоги також претендує син загиблого військовослужбовця - ОСОБА_9 . Враховуючи, що ОСОБА_9 є спадкоємцем першої черги після смерті батька, а також особою, яка в разі відсутності інших осіб має право на отримання грошового забезпечення загиблого ОСОБА_2 як військовослужбовця згідно з п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260. Отже, між заявницею та ОСОБА_9 існує спір про право на отримання державної допомоги, який необхідно вирішувати за правилами позовного провадження. Встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, породжуватиме певний правовий наслідок й впливатиме на права ОСОБА_9 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі частини 6 статті 294, частини 4 статті 315 ЦПК України.

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та і підстав для її скасування за наведеними у скарзі доводами не має.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв