ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/1551/23 Номер провадження 22-ц/814/2399/24Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І., при секретарі судового засідання: Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року, за позовною заявою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатності батька та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про встановлення факту ухилення від виконання батьківських обов`язків, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року представник позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідачів аліменти на непрацездатного батька в сумі 2500 грн. з кожної.

В обґрунтування позову вказувала, що ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи, а його єдиним доходом є допомога, яка призначена замість пенсії по інвалідності у розмірі 2100 грн. Зазначала, що позивач проживає в неналежних умовах, оскільки у його будинковолодінні відсутнє електро та газопостачання, відсутня вода. Через свою хворобу він погано пересувається, а тому самостійно забезпечити себе навіть ліками не має можливості.

Вказувала, що у позивача є двоє повнолітніх дочок, до яких він неодноразово звертався з проханням надання йому, як непрацездатному батьку, допомогу на його утримання, однак останні у добровільному порядку такої не надають, що стало підставою його зверненню до суду з вказаним позовом.

В подальшому 18.12.2023 представник відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат Бурбак О.В. звернулася до суду із зустрічним позовом про встановлення факту ухилення від виконання батьківських обов`язків.

В обґрунтування позову вказувала, що 25.06.2005 Диканським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь матері позивачок за зустрічним позовом на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку до досягнення кожною дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_2 , за вказаним виконавчим листом на утримання своїх дочок жодних коштів не сплачував.

Окрім того вказує, що ОСОБА_2 не приймав жодної участі у вихованні своїх дітей, не піклувався про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечував медичного догляду і їх лікування, а все вказане у своїй сукупності є складовою частиною виховання.

Виїхав до іншого місця проживання, зловживав алкогольними напоями, порушував громадський порядок та неодноразово перебував у місцях позбавлення волі.

Вказувала, що встановлення факту ухилення від виконання батьківських обов`язків звільняє від обов`язку зі сплати аліментів на непрацездатного батька.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2023 року позови об`єднано в одне провадження.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ), до ОСОБА_2 про встановлення факту ухилення від виконання батьківських обов`язків, задоволено.

Встановлено факт ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , відносно доньки ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ).

Встановлено факт ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , , відносно доньки ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ).

Сплачений ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_13 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн. кожною компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_14 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення районного суд скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує що не відвідував своїх доньок із об`єктивних причин, а саме через відстань , оскільки вони проживали в іншому районі та низьку здатність пересування внаслідок інвалідності. Також зазначає, що протягом деякого часу перебував у місцях позбавлення волі, а тому з об`єктивних причин не міг виконувати батьківські обов`язки.

Посилається на те, що у м. Слов`янськ жодної частки на квартиру не має, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 46-47).

Після укладення шлюбу відповідач за первісним позовом ОСОБА_13 змінила прізвище на « ОСОБА_12 », а відповідач ОСОБА_11 на « ОСОБА_10 ».

Відповідно до Акту обстеження, складеного 02.10.2023, ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 . Проживає один, має незадовільні умови проживання. У будинку відсутнє газоопалення, вода, світло (а.с. 8).

Як вбачається з довідки про доходи ОСОБА_2 , з лютого 2023 року по липень 2023 року отримав виплати державної соціальної допомоги сумі 9 240 грн., розмір соціальної допомоги складає 2 100 грн. (а.с. 9).

Із довідки про доходи поданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, ФГ «АГРОВАЛДІ» ОСОБА_2 отримує орендну плату за користування земельною ділянкою площею 2,8347 га у вказаному фермерському господарстві з 2015 року (а.с. 85).

Тобто у позивача наявне майно від якого він отримує додатковий дохід, сума якого за 2023 рік становила 8 767 грн. 02 коп.

Згідно з розрахунку заборгованості з 01.05.2016 року по вересень 2018 року відповідачем ОСОБА_2 на утримання дочок - відповідачок за первинним позовом не внесено жодного платежу на погашення аліментів (а.с.48).

Районним судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 , має першу групу інвалідності. Інвалідність встановлена лише з 08.12.2021. Згідно висновку про умови та характер праці потребує постійного стороннього догляду. Разом з тим у довідці зазначено дату чергового переогляду 08.12.2023 (а.с. 10).

Докази переогляду ОСОБА_2 МСЕК на встановлення нової групи інвалідності, або ж підтвердження раніше встановленої позивачем або ж його представником не надано.

Як вбачається з належно завіреної копії свідоцтва про шлюб відповідач за первісним позовом ОСОБА_8 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_15 (а.с.27).

4.12.2023 Наказом № 632 ТОВ «ФК «ЕВО» про припинення трудового договору ОСОБА_3 звільнена з посади старшого касира за власним бажанням.

В свою чергу має діагноз інтрамукозний (внутрішньослизова) аденокарцинома та потребує оперативного втручання (а.с. 33-34).

Інша дочка ОСОБА_9 з 05.04.2022 знаходиться на обліку як внутрішньо переміщена особа, має на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_16 (а.с. 24-25). 26.07.2022 звільнена з займаної посади за згодою сторін (а.с.86)., а з 29.01.2023 перебуває за кордоном.

Згідно характеристики виданої директором Територіального центру соціального обслуговування Диканської селищної ради відносно ОСОБА_2 , останній повторно відрахований за власним бажанням з відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання. За час проживання у відділенні ОСОБА_2 , поводив себе негативно, мав постійні конфлікти з персоналом та підопічними відділення, принижував та знущався з людей, які там проживають, зловживав спиртними напоями, виловлювався нецензурними словами, постійно порушував розпорядок дня та правила поведінки в закладі (а.с. 71).

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення аліментів районний суд виходив з із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів необхідності в отриманні матеріальної допомоги. Позивач забезпечений прожитковим мінімумом, а також отримає кошти із оренди земельної ділянки.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги про встановлення факту ухилення від виконання батьківських обов`язків, районний суд виходив з того, що позивач участі у вихованні та фізичному розвитку своїх дітей не брав, що підтверджується наданими доказами, зокрема несплатою аліментів, показами свідків.

Колегія суддів вважає такі висновки районного суду вірними з наступних підстав.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Так із матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом 1 групи. Разом з тим, інвалідність встановлена до 08.12.2023 року. В матеріалах справи відсутні відомості про переогляд на встановлення нової груп або підтвердження раніше встановленої групи.

Окрім того слід зазначити, що з лютого 2023 року по липень 2023 року ОСОБА_2 отримав виплати державної соціальної допомоги сумі 9 240 грн., розмір соціальної допомоги складає 2 100 грн. (а.с. 9).

Також із довідки про доходи поданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, ФГ «АГРОВАЛДІ» ОСОБА_2 отримує орендну плату за користування земельною ділянкою площею 2,8347 га у вказаному фермерському господарстві з 2015 року (а.с. 85).

Таким чином вбачається, що у позивача наявне майно від якого він отримує додатковий дохід, сума якого за 2023 рік становила 8 767 грн. 02 коп.

Враховуючи наведене та оскільки позивач забезпечений прожитковим мінімумом, враховуючи що він отримує орендну плату за земельну ділянку, колегія суддів погоджується із висновком районного суду, що відсутня потреба у наданні допомоги ОСОБА_2 , оскільки сам по собі факт непрацездатності не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

Окрім того слід зазначити, що ОСОБА_2 після розірвання шлюбу усунувся від обов`язку утримувати своїх дітей, жодним чином не брав участі у їх вихованні. Залишив їх у ранньому віці і більше до них не приїжджав. Вихованням дітей займалася виключно мати, аліментів на утримання дітей батько не сплачував, що підтверджується показами свідків, а також несплатою аліментів на утримання своїх дітей.

Таким чином районний суд дійшов вірного висновку про встановлення факту ухилення від батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно своїх доньок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що є ще підставою для звільнення від обов`язку утримувати батька.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не брав участь у вихованні дітей, оскільки є інвалідом першої групи та проживає далеко, а також неодноразово перебував у місцях позбавлення волі, не беруться до уваги, оскільки вказані обставини не звільняють його від обов`язку утримувати своїх дітей.

Також сліз зазначити, що перебування в місцях позбавлення волі позивача було незначним, що спростовує його доводи про неможливість виконувати свої обв`язку через перебування у місцях позбавлення волі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із рішенням суду першої інстанції та не можуть бути підставою для його скасування.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 17 липня 2024 року.

Головуючий суддя : _____________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ О.Ю. Кузнєцова __ ______________ Л.І. Пилипчук