"19" липня 2024 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 150/268/24
Номер провадження: 3/150/125/24
19 липня 2024 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтований тим, що позивач являється власницею будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є колишньою співмешканкою сина позивача тта за час їхнього спільного проживання зареєструвалася в будинку позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача та сина позивача народився хлопчик ОСОБА_3 . Втім, влітку 2011 року відповідач востаннє була в селі Мазурівка. ВОна залишила свою дитину на позивача і на її сина та з цього часу відомостей про неї немає. Заочним рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року по справі № 150/622/23 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На даний час позивач має намір розпорядитися своїм майном, але реєстрація відповідача у будинку чинить цьому перешкоди.
Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Також не заперечила проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку шляхом публікації оголошення про виклик до суду на офіційному вебпорталі судової влади України. В судові засідання відповідач не з`являється, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Тому, ухвалою суду від 19 липня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8379904, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу про зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого 20 березня 2024 року, у означеному вище будинку зареєстрована ОСОБА_2 .
Як встановлено в ході судового провадження, відповідач по справі була співмешканкою сина позивача - ОСОБА_3 та була зареєстрована у будинку позивача.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився спільний син. Втім, у 2011 року відповідач залишила сина на позивача та поїхала у невідомому напрямку. З того часу про відповідача нічого не відомо.
Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 02 лютого 2024 року по справі № 150/622/23 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане рішення набрало законної сили 05 березня 2024 року.

Відповідно до довідки, виданої старостою села Мазурівка 20 березня 2024 року № 687, ОСОБА_2 з 2011 року за місцем реєстрації не проживає.

Відповідно до довідки, виданої старостою села Мазурівка 20 березня 2024 року № 688 старостинський округ не має можливості зняти з реєстрації ОСОБА_2 у зв`язку із невідповідністю документів.

На даний час позивач має намір розпорядитися належним їй житловим будинком, але реєстрація в ньому відповідача, чинить цьому перешкоди.

Відповідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно із ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи викладене, поданими до справи доказами встановлено те, що відповідач, яка є членом сім`ї позивача, з 2011 року, тобто, біля 13 років не проживає у вказаному будинку, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, жодних заперечень щодо позову суду не подала, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Суд зауважує такою на тому, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації за відповідною адресою, вказаною у резолютивній частині цього рішення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягають до стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН