Справа № 361/7003/24
Провадження № 2-н/361/1294/24
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
22 липня 2024 року м. Бровари
Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Бражник Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -
19 липня 2024 року до суду надійшла вищезазначена заява за вимогою про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, з дати звернення із заявою до суду та досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до частини першої, другої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з пунктами 4, 5 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункт 4 частина третя статті 163 ЦПК України).
До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).
Частиною третьою статті 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У заяві про видачу судового наказу на підтвердження вимог, заявниця указує, що від спільного подружнього життя з боржником у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу між подружжям залишився проживати разом з нею, однак будь-яких доказів на підтвердження того, що малолітній проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 до заяви не долучено.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
На підставі викладеного, враховуючи, що безспірних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 суду не надано, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України.
Суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд
Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.
Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.
Повний текст ухвали суду складено 22 липня 2024 року.
Суддя Н. М. Бражник