ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8532/22 Номер провадження 22-ц/814/1605/24Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2023 року у складі судді Тімошенко Н. В.

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року представник ПрАТ «СК «АХА Страхування», яке змінило найменування на ПрАТ «СК «АРКС», звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому посилаючись на факт ДТП, що сталася 22 січня 2021 року о 18:26 год в м. Полтава по вул. Пилипа Орлика за участю застрахованого позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту за № 159979а0п автомобіля Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Volksswagen, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , просив суд стягнути з відповідача, як винної у ДТП особи, на користь ПрАТ «СК «АРКС» в порядку суброгації 11 196,12 грн у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2023 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_2 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volksswagen, д.р.н. НОМЕР_2 була забезпечена ПАТ «НАСК «ОРАНТА», яке здійснило у порядку положень пункту 12.1 статті 12, статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на користь ПрАТ «СК «АРКС» виплату страхового відшкодування, а відповідач, який застрахував свою відповідальність, сплатив позивачу 1 500 грн франшизи, що передбачена страховим полісом № АР/7810527.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ПрАТ «СК «АРКС» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що виплата страхового відшкодування позивачем здійснена в межах страхової суми та межах фактичних витрат, які були понесені на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Оплата на СТО позивачем страхового відшкодування підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Вказує, що при виплаті ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування позивачу в розмірі 8 493,79 грн було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості замінюваних матеріалів, зазначених в ремонтній калькуляції до рахунку. Тобто, ним було сплачено витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля з урахуванням його зносу.

Таким чином правильною є вимога позивача до відповідача про стягнення вартості відновлювального ремонту ТЗ без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 22 січня 2021 року о 18:26 год в м. Полтава по вул. Пилипа Орлика сталася ДТП за участю автомобіля Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Volksswagen, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 .

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 , порушивши пункт 10.09 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. При цьому суд постановив закрити справу відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

У зв`язку із настанням страхового випадку за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 159979а0п від 04.01.2021, яким ПрАТ СК «АХА Страхування», що змінило найменування на ПрАТ «СК «АРКС», було застраховано майновий інтерес власника автомобіля Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 11 лютого 2023 року позивачем сплачено на рахунок СТО (ФОП ОСОБА_3 ) кошти страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника в сумі 19 689,91 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 750717 від 11.02.2021.

На момент скоєння ДТП транспортний засіб Volksswagen, д.р.н. НОМЕР_2 був забезпечений полісом № АР/7810527 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (надалі - «Страховик відповідача»).

01 квітня 2021 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося в порядку суброгації до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 17.05.2021 вартість відновлювального ремонту аварійно пошкодженого транспортного засобу Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 , з урахуванням його фізичного зносу (70%) становить 8 493,79 грн та 1 500,00 грн франшиза.

На підставі вказаного розрахунку 15.05.2021 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було здійснено виплату на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування у розмірі 8493,79 грн вартості відновлювального ремонту аварійно пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 , з урахуванням його фізичного зносу (70%).

20 травня 2021 року ПрАТ «СК «АРКС» направило на адресу ОСОБА_1 претензію про регресні вимоги на суму 11 196,12 грн, у відповідь на яку отримано лист від ОСОБА_1 від 24.06.2021 про необхідність звернення до ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що він має право вимоги до відповідача на різницю між сплаченим ним страховим відшкодуванням в сумі 19 689,91 грн та сплаченим ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страховим відшкодуванням в сумі 8 493,79 грн, яка складає 11 196,12 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у повному обсязі виконало свої договірні зобов`язання за страховим полісом № АР/7810527 з відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 , в результаті ДТП, яка сталася 22 січня 2021 року з вини водія забезпеченого автомобіля Volksswagen, д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 . Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б стосувалися повернення пошкодженого майна будь-якій стороні у справі, невідомо чи мається таке майно у наявності та яка його залишкова вартість, що підтверджено під час розгляду справи представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та не спростовано позивачем.

Колегія суддів з такими висновками суду, які не відповідають нормам законодавства щодо відшкодування шкоди у деліктному зобов`язанні, яке пов`язане із договірними правовідносинами страхування, погодитись не може та вважає доводи апеляційної скарги представника позивача обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частиною другою статті 8 Закону України вказаного Закону визначено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У пункті 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України, стаття 27 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 757/48467/21 (провадження № 61-10924св22), у разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

У справі, що переглядається апеляційним судом, встановлено, що позивач ПрАТ «СК «АРКС», як страховик потерпілого у ДТП 22.01.2021 власника пошкодженого автомобіля Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 виплатив суму страхового відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля за договором добровільного страхування у сумі 19 689,91 грн з урахуванням вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу, тому до нього в порядку суброгації перейшло право вимоги до винної особи, цивільно-правову відповідальність якої забезпечено договором обов`язкового страхування.

У випадку відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, за договором обов`язкового страхування, згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик заподіювача шкоди відшкодовує витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, у страховика відповідача виник обов`язок з відшкодування потерпілому шкоди, завданої внаслідок ДТП, що сталася 22.01.2021 з вини відповідача, у розмірі фактичних витрат з урахуванням коефіцієнта технічного зносу на день настання страхового випадку.

Проведений ПАТ «НАСК «ОРАНТА» розрахунок страхового відшкодування з урахуванням 70% зносу автомобіля Hyundai Accent, д.р.н. НОМЕР_1 сторонами по справі не заперечувався, а виплачена в порядку суброгації сума страхового відшкодування - 8 493,79 ніким не оспорювалась.

Отже, відповідно до вимог статті 1194 ЦК України відповідач, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, має сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило на користь ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування - вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в сумі 8 493,79 грн, відповідна різниця із виплаченим потерпілому ПрАТ «СК «АРКС» страховим відшкодуванням - 19 689,91 грн, що становить 11 196,12 грн, на підставі статті 1194 ЦК України підлягає стягненню з винної особи - ОСОБА_1 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, неправильно застосував норми матеріального права та у порушення вимог процесуального права не врахував відповідні правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, що призвело до помилкового вирішення справи, тому таке рішення суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення позову ПрАТ «СК «АРКС».

За правилами частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, які покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідача.

Доказів щодо звільнення відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 11 196,12 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 6 202,50 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна