ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року місто Чернівці справа №725/2612/22

провадження №22-ц/822/3/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.

секретар Факас А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Чернівецьке тролейбусне управління»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Саламандик Андрій Іванович на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 квітня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» про поновлення на роботі, скасування наказів про звільнення та відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, головуючий в суді першої інстанції суддя Федіна А.В.,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Чернівецьке тролейбусне управління» і з урахуванням останньої редакції позовних вимог, просив скасувати наказ №78-к від 17 березня 2022 року «Про проведення службової перевірки та відсторонення від виконання посадових обов`язків» в частині відсторонення « ОСОБА_1 - водія тролейбуса I-класу»; за період відсторонення з 17 березня 2022 року по 15 квітня 2022 року стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу через відсторонення у розмірі 20103,48 грн.; скасувати наказ №123-к від 15 квітня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_2 » як такого, що виданий з порушенням законодавства; поновити ОСОБА_1 на посаді водія тролейбуса І-класу КП «Чернівецьке тролейбусне управління»; зобов`язати КП «Чернівецьке тролейбусне управління» виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 115834,34 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.

Посилався на те, що він з 2005 року працював на посаді водія тролейбуса в КП «Чернівецьке тролейбусне управління». У березні 2022 року мав місце конфлікт між новим керівником підприємства та начальником ремонту і технічного обслуговування рухомого складу ОСОБА_3 , внаслідок якого він підтримав останнього та разом з іншими працівниками тролейбусного управління намагався з`ясувати причини за яких ОСОБА_3 написав заяву на звільнення. В ході спілкування з керівництвом виникла конфліктна ситуація, за наслідками якої в подальшому було звільнено кілька працівників, а його та ще одного працівника відсторонено від роботи на час службового розслідування на підставі оскаржуваного наказу №78-к від 17 березня 2022 року.

Підставою для такого відсторонення стала доповідна записка та заява про вчинення кримінального правопорушення від 17 березня 2022 року, написані уповноваженим з антикорупційної діяльності ОСОБА_4 .

При цьому його також було звинувачено у саботажі та страйку у воєнний час, корупції на підприємстві, хоча насправді вважає, що справжньою причиною є те, що він не боїться критикувати керівництво та вважає, що діяльність його керівників спрямована на розвал електротранспорту в місті.

Зазначав, що підстави для відсторонення працівника від роботи регламентовані ст. 46 КЗпП України, натомість жодної із наведених у вказаній статті підстав для його відсторонення від роботи на підставі наказу №78-к від 17 березня 2022 року не було, а тому вказаний наказ підлягає скасуванню та за час вимушеного прогулу під час відсторонення, а саме за період з 17 березня 2022 року по 15 квітня 2022 року з відповідача на його користь слід стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 20103,48 грн.

В подальшому, відповідно до наказу №123-к від 15 квітня 2022 року ОСОБА_1 було звільнено з посади водія тролейбуса 1 класу з 15 квітня 2022 року за систематичне невиконання обов`язків згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою для винесення вказаного наказу був протокол засідання кадрової комісії №10 від 15 квітня 2022 року, відповідно до якого на засіданні комісії було заслухано доповідь ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 організовує та підбурює працівників до грубого порушення громадського порядку, саботажу, створює конфлікти в колективі, штучно створює поломки тролейбуса та безпідставно з`їжджає з лінії.

Вважає, що вказані у протоколі обставини, які стали підставою для винесення наказу про звільнення не відповідають дійсності та не підтверджені доказами, а також при прийняті оскаржуваного наказу відповідачем не було враховано те, що він є головою первинної профспілкової організації Всеукраїнської незалежної профспілкової організації «Захист праці» на КП «Чернівецьке тролейбусне управління», а тому для його звільнення необхідно отримати згоду виборного органу профспілкової організації членом якої він є, натомість відповідачем відповідного погодження на його звільнення отримано не було, тим самим порушено визначену законом процедуру звільнення працівника.

Оскільки його звільнення було незаконним, вважає, що за час вимушеного прогулу з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток, який станом на 03 жовтня 2022 року становить 115834,34 грн., виходячи з такого розрахунку, а саме шляхом множення середньомісячного доходу в сумі 20103,48 грн., який визначено математичними розрахунками згідно поданої відповідачем довідки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ №78-к від 17 березня 2022 року «Про проведення службової перевірки та відсторонення від виконання посадових обов`язків» в частині відсторонення « ОСОБА_1 - водія тролейбуса I-класу».

Стягнуто з КП «Чернівецьке тролейбусне управління» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період відсторонення у розмірі 20103,48 грн.

Стягнуто з КП «Чернівецьке тролейбусне управління» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Повний текст рішення складено 14 квітня 2023 року.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та задовольнити позовні вимоги повністю.

В апеляційній скарзі наводить обставини й підстави для задоволення вимог, які викладені в позовній заяві та свої доводи мотивує тим, що за час роботи в даному підприємстві жодного порушення трудової дисципліни чи адміністративного порушення не допускав.

Підставою винесення наказу від 15 квітня 2022 року був протокол засідання кадрової комісії №10 від 15 квітня 2022 року, однак на такому засіданні не досліджувалося жодного документу і до наказу такі документи не додавалися. Тобто, про всі перераховані звинувачення в бік ОСОБА_1 жодного документального підтвердження не надано.

Також, інформація щодо позиції ОСОБА_1 в протоколі висвітлена не вірно. Оскільки на заслуханий виступ ОСОБА_4 , ОСОБА_1 погодився не з сказаним. А з тим, що якщо у адміністрації є підстави його звільнити, то нехай наддадуть йому копію наказу про звільнення і він буде його оскаржувати в судовому порядку.

Адміністрація не врахувала, що ОСОБА_1 має особливий статус як працівник, оскільки є головою Первинної профспілкової організації Всеукраїнської незалежної профспілкової організації «Захист праці» на КП «Чернівецьке тролейбусне управління».

Відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року, зокрема згідно статті 5 у період дії воєнного стану норми ст.43 КЗпПУ не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Згідно статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення терміну, на який він обирався, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законодавством передбачена можливість звільнення з роботи чи зі служби. Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків або за власним бажанням, за винятком випадків, коли це обумовлено станом здоров`я.

Жодного погодження навіть і не намагалися отримати а ні у первинної профспілкової організації, а ні у центрального комітету профспілки, як того вимагають вищезазначені норми.

Твердження на які поставлявся суд першої інстанції викладені в протоколі засідання кадрової комісії, це суб`єктивна позиція адміністрації КП «Чернівецьке тролейбусне управління», яку суд першої інстанції не перевірив.

Всі звинувачення викладені в протоколі засідання кадрової комісії не підтверджуються жодними доказами та показами свідків.

Крім цього, наказ від 12 серпня 2021 року №319-к є фальсифікацією документів і наразі оскаржується в Першотравневому районному суді м.Чернівців.

У випадку проведених перевірок по скаргам та заявам громадян, ОСОБА_1 завжди давав пояснення по всіх інцидентах, однак про існування половини із них йому не було відомо.

Долучені відповідачем документи по фіксації несправностей тролейбуса не є належними документами і копії з реального журналу долучаються до апеляційної скарги.

Неправомірним є посилання суду на ту обставину, що лист від 11 березня 2022 року з протоколом №1 від 04 червня 2021 року не було отримано відповідачем, оскільки наявна відмітка про отримання і реєстраційний номер.

Профспілковій організації не надано жодних доказів порушення позивачем трудового законодавства, а тому профспілкова організація виходить з тієї інформації яка була на день звернення. А це інформація про численні порушення трудового законодавства, утиски та дискримінація членів незалежної профспілки.

Також є абсурдним посилання відповідача на записи в трудовій книжці 17-літньої давності.

Просив скасувати наказ №123-к від 15 квітня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_2 », як такого, що виданий з порушенням законодавства; поновити ОСОБА_1 на посаді водія тролейбуса І-класу КПІ «Чернівецьке тролейбусне управління»; зобов`язати КП «Чернівецьке тролейбусне управління» виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 115834,34 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу подано в частині не задоволених позовних вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Рух справи

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Саламандик Андрій Іванович на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 квітня 2023 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2023 року закінчено проведення підготовчих дій і справу призначено до розгляду на 27 червня 2023 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 липня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі задоволено.

Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» про поновлення на роботі, скасування наказів про звільнення та відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до набрання законної сили рішенням у справі №725/7460/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 червня 2024 року поновлено апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду на 09 липня 2024 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2005 року працює на посаді водія тролейбуса у Комунальному підприємстві «Чернівецьке тролейбусне управління» (том 1 а.с.9-11).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 являється керівником Первинної профспілкової організації всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» на комунальному підприємстві «Чернівецьке тролейбусне управління» (том 1 а.с.12-13).

Згідно з витягу з наказу №319-к від 12 серпня 2021 року «З кадрових питань» оголошено догану водію тролейбуса 1-класу ОСОБА_1 за порушення робочої інструкції водія тролейбуса п. 2.3.4 - культурне і ввічливе обслуговування пасажирів (том 1 а.с.112).

В матеріалах справи наявні скарги громадян, зокрема: заява ОСОБА_6 від 08 червня 2021 року; заява ОСОБА_7 від 14 червня 2021 року; скарги ОСОБА_8 від 23 вересня 2021 року та від 27 вересня 2021 року; скарга ОСОБА_9 від 11 лютого 2021 року (том 1 а.с.135-139).

Відповідно до витягу з наказу №319-к від 12 серпня 2021 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення робочої інструкції водія тролейбуса п. 2.3.4 - культурне і ввічливе обслуговування пасажирів (том 1 а.с.160).

За наслідками розгляду скарг від 22 вересня 2021 року та від 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 надавав письмові пояснення та листом КП «ЧТУ» від 26 жовтня 2021 року №1142 повідомили скаржницю, що в діях водія та кондуктора порушень не виявлено, щодо наслідків розгляду інших скарг сторонами до матеріалів справи доказів не долучено (том 1 а.с.173,174, 176-177).

09 березня 2022 року відповідач звернувся до первинної профспілкової організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» із листом в якому повідомив, що 11 березня 2022 року об 11.00 год. в приміщенні за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 12, каб. 3 (другий поверх) буде засідання кадрової комісії, на якій буде проводитися розгляд питання щодо дій кондуктора ОСОБА_10 під час виконання своїх робочих обов`язків. Одночасно, у вказаному листі відповідач просив повідомити про керівний склад профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Всеукраїнської незалежної професійної спілки «Захист праці» на Комунальному підприємстві «Чернівецьке тролейбусне управління» (том 1 а.с.142).

З копії супровідного листа від 11 березня 2022 року вбачається, що на адресу відповідача було направлено протокол №1 від 04 червня 2021 року з додатком, відомості про керівні органи профспілки та виписку з ЄДРПЮО (том 1 а.с.143).

Згідно листа-відповіді ВНПС «Захист праці» за підписом голови ОСОБА_11 від 25 червня 2022 року вбачається, що КП «Чернівецьке тролейбусне управління» не зверталося щодо надання дозволу на звільнення голови виборного профспілкового органу ВНПС «Захист праці» на вказаному підприємстві ОСОБА_1 (том 1 а.с.144).

17 березня 2022 року уповноважений з антикорупційної діяльності ОСОБА_4 звернувся до в.о. начальника КП «ЧТУ» ОСОБА_12 із доповідною запискою в якій зазначав, що: « ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі необхідності виділення приміщення для потреб оборони на території тролейбусного управління була дана вказівка начальнику служби ремонту та технічного обслуговування рухомого складу ОСОБА_3 щодо негайного звільнення приміщення відходів ПММ, в якому знаходились матеріальні цінності, що належать ПП ОСОБА_13 (здійснює зберігання власних транспортних засобів (автобусів) на території тролейбусного управління по укладеному з КП «Чернівецьке тролейбусне управління» договору). Договір на користування приміщенням відходів ПММ та зберігання в ньому товарно-матеріальних цінностей з КП «Чернівецьке тролейбусне управління» ОСОБА_14 укладений не був. Матеріальні цінності ОСОБА_15 зберігались за усної домовленості з бувшим в.о. начальника КП «Чернівецьке тролейбусне управління» ОСОБА_16 . Дана вказівка ОСОБА_3 виконана не була та 16 березня 2022 року в кінці робочого дня ОСОБА_14 був звільнений склад відходів ПММ та запчастини вивезені з території управління. Про факт звільнення складу відходів ПММ та вивезення матеріальних цінностей ОСОБА_14 начальнику служби організації охорони, режиму об`єктів та контролю пасажирських перевезень ОСОБА_17 нічого не відомо. Ключі від складу відходів ПММ знаходились у ОСОБА_3 .

Приблизно о 16 год.30 хв. 16 березня 2022 року на вимогу щодо надання пояснень про не виконання вказівки ОСОБА_3 , останній спровокував конфліктну ситуацію, написав заяву про звільнення з роботи, після чого його підлеглі та частина водіїв і працівників управління у кількості біля 45 чоловік, очолюваних працівниками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , залишили робочі місця, припинили роботу, організували страйк на підтримку ОСОБА_3 проти неправомірних на їх думку дій керівника управління, почали шантажувати керівника, погрожуючи масовим не виходом на роботу, блокуванням виробничої діяльності підприємства та зривом пасажирських перевезень в місті, чим порушили ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (том 1 а.с.17).

В подальшому, 17 березня 2022 року КП «ЧТУ» на підставі вказаної доповідної записки, а також заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17 березня 2022 року, видано наказ №78-к «Про проведення службової перевірки та відсторонення від виконання посадових обов`язків» відповідно до якого з метою відвертання та попередження негативних наслідків відсторонено на час проведення службового розслідування від виконання посадових обов`язків ряд працівників серед яких ОСОБА_1 , водій тролейбуса 1-класу служби руху (том 1 а.с.14).

Відповідно до витягу з протоколу засідання кадрової комісії №10 від 15 квітня 2022 року, вбачається, що за наслідками проведеної службової перевірки інциденту, який мав місце 16 березня 2022 року встановлено, що: «організатором та підбурювачем працівників був водій ОСОБА_1 , який в свою чергу організував зрив роботи ремонтної служби підприємства на тривалий період, що потягло за собою суттєве порушення роботи транспорту на підприємстві.

При цьому дана ситуація та участь працівників у цьому несанкціонованому заході суперечать вимогам п.8 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», яким заборонено проведення мирних зборів, мітингів, походів та демонстрацій, інших масових заходів. Страйк виник по причині звільнення ОСОБА_3 (за власним бажанням). Водій ОСОБА_1 та інші вимагали від керівника підприємства не звільняти ОСОБА_3 та вчинити дії всупереч діючому законодавству. Вважає, що такі дії підпадають під кваліфікацію саботажу та на підставі заяви 17 березня 2022 року керівництва КП «Чернівецьке тролейбусне управління» до Чернівецького районного управління поліції до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.293 КК України, а саме групове порушення громадського порядку.

Крім того, упродовж 2021 року відносно ОСОБА_1 до підприємства надійшло 5 скарг, щодо грубого обслуговування та спілкування з пасажирами, що провокувало конфліктні ситуації. Водій ОСОБА_1 систематично порушує вимоги п.п.2.3.4, 2.3.10 Робочої інструкції водія тролейбуса щодо культурного та ввічливого обслуговування, проявлення витримки та ввічливості у спілкуванні з пасажирами, створює конфлікти у колективі, постійно виражається нецензурною лайкою по відношенні до колег по роботі, негативно впливає на психологічних клімат в колективі та його результати роботи, про що свідчить колективна заява працівників служби рухомого складу та технічного обслуговування рухомого складу щодо відмови працювати з останнім. Водій ОСОБА_1 порушує загальну структуру та організацію діяльності усіх інших й просто не дає можливості нормально працювати усьому колективу, штучно створює поломки тролейбуса та безпідставно з`їжджає з лінії, дані ситуації неодноразово фіксувалися майстрами ремонтних цехів. Вказане свідчить про створення водієм умов щодо перешкоджання роботи громадського транспорту та уникнення від виконання своїх обов`язків. Гака поведінка не припустима та несе за собою відповідальність.

Таким чином, комісією прийняте рішення у зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків та систематичне порушення трудової дисципліни, притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи (том 1 а.с.20-21).

Наказом КП «ЧТУ» від 15 квітня 2022 року №123-к звільнено ОСОБА_1 водія тролейбусу 1 класу з 15 квітня 2022 року за систематичне невиконання обов`язків згідно п.3 ст.40 КЗпП України (том 1 а.с.22).

Згідно витягу із заявочного журналу за період з 15 квітня 2021 року по 15 квітня 2022 року по тролейбусу №374 вбачається, що за вказаний період мало місце 28 заявок про поломку, при цьому у січні 2022 року таких заявок було 11 (том 1 а.с.198).

Відповідно до довідки №34 від 31 серпня 2022 року ОСОБА_21 нараховано за останні два місяці, які передували відстороненню, заробітну плату: у лютому 2022 року - 19297,91 грн., у січні 2022 року - 17144,29 грн. (том 1 а.с.154).

Відповідно до рішення центрального комітету ВНПС «Захист праці» (витяг з протоколу №9 від 27 грудня 2022 року) про аргументовану відмову в надані згоди на звільнення голови первинної профспілкової організації Всеукраїнської незалежної профспілкової організації «Захист праці» на КП «Чернівецьке тролейбусне управління» ОСОБА_1 вбачається, що згоду на звільнення ОСОБА_1 не надано з посиланням на те, що хвиля незаконних звільнень останнього часу профспілкового керівництва ВНПС «Захист праці» на КП «Чернівецьке тролейбусне управління», зокрема пана ОСОБА_1 свідчить про дискримінацію працівників за ознакою належності до профспілок в Україні. У ході перевірки обставин справи з`ясовано, що керівництво КП «Чернівецьке тролейбусне управління» було належним чином повідомлено і обізнано про те, що ОСОБА_1 є головою первинної профспілкової організації Всеукраїнської незалежної профспілкової організації «Захист праці» на КП «Чернівецьке тролейбусне управління. Також було з`ясовано, що ОСОБА_1 з 2005 року сумлінно працює в Комунальному підприємстві «Чернівецьке тролейбусне управління» водієм тролейбуса. Жодного порушення трудової дисципліни чи адміністративного порушення ОСОБА_1 не допускав та дисциплінарних стягнень за весь час сумлінної роботи на рідному підприємстві не мав.

Вважають, що тиск на ОСОБА_1 був здійснений через виконання ним функцій профспілкового лідера, який відповідально ставиться до своїх завдань по захисту соціальних та трудових прав членів трудового колективу КП «Чернівецьке тролейбусне управління». Крім того, встановлено, що санкції з боку Адміністрації КП «Чернівецьке тролейбусне управління» за обставини, що відбулися за їх версією подій від 16 березня 2022 року взагалі не мають під собою жодного правового обґрунтування та тривалий час ігнорувались.

Також, у вказаному рішенні зазначено, що директор КП «Чернівецьке тролейбусне управління», видаючи №123-к від 15 квітня 2022 року порушив вимоги п. З ст. 252 КЗпП України та п. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (том 1 а.с.202-204).

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено строк на оскарження наказу №319-к від 12 серпня 2021 року «З кадрових питань» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Скасовано наказ №319-к від 12 серпня 2021 року «З кадрових питань» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 13 червня 2024 року по справі №725/7460/22 апеляційну скаргу комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2024 року задоволено частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 березня 2024 року в частині поновлення строку на оскарження наказу №319-к від 12 серпня 2021 року «З кадрових питань» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності скасовано, в задоволенні такої заяви відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» на додаткове рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2024 року задоволено.

Додаткове рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2024 року скасовано, заяву ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Доводи та мотиви апеляційного суду та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам в оскаржуваній частині не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період звільнення, суд першої інстанції виходив із безпідставності позовних вимог.

Зокрема, зазначив, що позивач притягався до дисципліраної відповідальності та йому було оголошено догану відповідно до наказу №319-к від 12 серпня 2021 року, а по факту обставин, які мали місце 16 березня 2022 року було проведено службову перевірку, за наслідками якої на засіданні кадрової комісії 15 квітня 2022 року було прийняте рішення про звільнення позивача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.

Щодо строку звернення до суду

Відповідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Передбачений статтею 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Отже, для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальними є такі юридично значимі обставини, як вручення копії наказу про звільнення або день видачі трудової книжки. Тобто для такої категорії трудових спорів встановлено спеціальне правило обрахунку початку строку виникнення права на звернення до суду, відмінне від загального правила, за яким виникнення цього права пов`язується з моментом, коли працівник дізнався або за всіма обставинами повинен був дізнатися про порушення свого права.

Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 751/1198/18, провадження № 61-5845св19.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 копію оскаржуваного наказу отримав 15 квітня 2022 року, отже останнім днем на оскарження наказу було 16 травня 2022 року (перший робочий день). Відповідно до відтиску печатки АТ «Укрпошта» та поштового ідентифікатора на конверті, позивач спрямував позовну заяву до суду 16 травня 2022 року, у зв`язку з чим позивач не пропустив місячний строк для звернення до суду із позовними вимогами про поновлення на роботі, визначений статтею 233 КЗпП України.

Щодо вирішення вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини першої статті 3 та статті 4 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Відповідно до положень статей 147149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець має зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду зазначеною у постанові від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна сукупності таких умов: конкретний факт порушення (дія чи бездіяльність); порушення стосується лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним, тобто не першим, і якщо до працівника протягом року вже було застосовано дисциплінарне стягнення; з моменту виявлення порушення до накладення дисциплінарного стягнення минуло не більше місяця.

За визначеними пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівника може бути звільнено лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством, і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

Отже, для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання наказу про звільнення ОСОБА_1 неправомірним та його скасування, суд першої інстанції виходив з того, що позивач притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани від 12 серпня 2021 року і після цього допустив інші порушення покладених на нього обов`язків.

Проте, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 березня 2024 року, яке набрало законної сили, наказ №319-к від 12 серпня 2021 року «З кадрових питань» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності скасовано.

Оскільки наказ від 12 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани визнано незаконним та скасовано, а також те, що відносно позивача до моменту його звільнення не застосовувалися інші дисциплінарні стягнення, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність факту систематичного порушення позивачем трудових обов`язків, якими відповідач обґрунтовував наказ про звільнення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо вирішення вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком № 100. Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Апеляційний суд виходить з того, що строк вимушеного прогулу необхідно рахувати з дати звільнення, а саме з 15 квітня 2022 року та по день постановлення судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що оплата праці водія тролейбусу проводиться за годинною тарифною ставкою.

Суд першої інстанції неодноразово витребовував у КП «Чернівецьке тролейбусне управління» інформацію про нарахування заробітної плати позивачу, проте відповідачем була надана довідка №34 від 31 серпня 2022 року, яка містить загальну суму доходу помісячно, без складових заробітної плати та відсутності кількості годин (т.1 а.с.154). Аналогічного змісту довідка була надана суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів не приймає до уваги ці довідки, оскільки вони не містять інформації про кількість годин та складових заробітної плати, що позбавляє суд можливості вирахувати правильно розмір заробітної плати за одну годину роботи.

Натомість позивач до апеляційного суду надав помісячно роздруківки бухгалтерії по його заробітній платі за період з березня 2021 року по лютий 2022 року, які містять кількість робочих днів, годин, складові зарплати та розмір утриманих податків.

Колегія суддів вважає за можливе вказані роздруківки прийняти до уваги при розрахунку середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з останньої наданої роздруківки за лютий 2022 року, що годинна тарифна ставка позивача становила 90,06 грн. (5952,97 грн. : 66,10 годин = 90,06 грн.).

Також встановлено, що позивач отримував надбавку за класність як водій 1 класу в розмірі 25% (22,51 грн. за 1 годину роботи) та надбавку за інтенсивність в розмірі 1% (9,00 грн. за 1 годину).

Таким чином, за одну годину роботи позивач отримував заробітну плату в розмірі 121,57 грн.

На запитання колегії суддів про норму годин праці в місяць на одну повну ставку водія, сторони відповідь не змогли дати та пояснили, що в різні місяці водії тролейбусів відпрацьовують різну кількість годин, по бажанню та узгодженню з кожним водієм.

Колегія суддів проаналізувала надані позивачем роздруківки по заробітній платі за місяці, в яких позивач не був ні на лікарняному, ні у відпустці, з яких зробила висновок, що позивач, працюючи повний місяць, в середньому відпрацьовував по 20 днів в місяць. Кількість годин за день (зміну) також є різною, але в середньому складає 6 годин.

Таким чином, колегія суддів виходить з того, що заробітна плата позивача в середньому в місяць становила 14588,40 грн. (121,57 грн. за одну годину х 120 годин (20 днів х 6 годин) = 14588,40 грн.).

Вимушений прогул складає 27 місяців, з 16 квітня 2022 року по 18 липня 2024 року.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 393886,80 грн. (14588,40 грн. за місяць х 27 місяців), які слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів не враховує при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу одну годину в місяць інструктажу та медичний огляд, оскільки вони нараховуються та виплачуються тільки у випадку їх проходження.

Премію колегія суддів не враховує, оскільки вона виплачується в якості заохочення за успішну трудову діяльність і є гнучкою, змінною частиною заробітної плати.

Також колегія суддів не враховує нічні, святкові та за простій, оскільки вони виплачуються по факту.

Щодо судових витрат

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» , передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Таким чином, оскільки апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2977,20 грн. (992,40+992,40 х 150%).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно п.1,3,4 ч.1, ч.2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 квітня 2023 року в оскаржуваній частині - скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Згідно п.2,4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Керуючись статтями 141, 367, 368, 374, 376, 382-384, 430 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Саламандик Андрій Іванович задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 10 квітня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» №123-к від 15 квітня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді водія тролейбуса І-класу КП «Чернівецьке тролейбусне управління».

Стягнути з Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 393 886,80 грн., з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

Стягнути з Комунального підприємства «Чернівецьке тролейбусне управління» на користь Держави судовий збір у розмірі 2977,20 грн. у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанціях.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та присудження ОСОБА_1 виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, допустити до негайного виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 липня 2024 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

Н.Ю. Половінкіна