Справа № 644/5752/24
Провадження № 2/638/5867/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі Позивач, ТОВ «ВЕЛЛФІН») звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі Відповідачка, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1619086 від 15.07.2021, у якому просить суд стягнути з Відповідачки заборгованість за зазначеним договором у розмірі 24000,00 грн, з яких 8000,00 грн основний борг, а 16000,00 грн заборгованість за відсотками, та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. В якості правових підстав позову зазначає неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за кредитними договорами та норми статей 525, 526, 1046, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.08.2024 справу надіслано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник Позивача разом з позовною заявою подала заяву про розгляд справи без його участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не направила.

Ухвалою від 26.11.2024 суд ухвалив здійснити розгляд справи у заочному порядку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд не здійснював.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що 15.07.2021 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та Відповідачкою укладено Договір про споживчий кредит № 1619086 (далі Договір) на суму 8000,00 грн, строком на 30 днів, позика має бути повернута згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за №16103225.

Сторони домовилися, що термін дії Договору становить 60 днів, але в будь-якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань - Додаткова угода №1 від 14.08.2021 до Договору.

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди №1 від 14.08.2021 до Договору, позичальник також зобов`язався повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками, у разі наявності, у загальній сумі 2160,00 грн, які він повинен був сплатити у строк до 14.08.2021 (згідно з розрахунком заборгованості Відповідач сплатив 2160,00 грн 14.08.2024).

Договір позики укладено у формі електронного документу.

Відповідно до пункту 1.4 зазначений Договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до умов Договору про споживчий кредит, Відповідачці перераховано 8000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 498/07 від 11.07.2024, яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює нарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів.

Згідно з пунктом 1.5.1 Договору протягом строку позики встановленого пунктом 1.3 Договору, розмір основних процентів складає: 0,90 процента від суми позики, але не менше ніж 50 грн за перший день користування позикою; 0,90 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору.

При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів.

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН» визначають порядок і умови надання ТОВ «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» https://creditup.com.ua, вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «ВЕЛЛФІН» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, Відповідач засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором позики, укладеним в електронній формі. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожен примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, опубліковані на його сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статтей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання Відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення договору №1619086 від 15.07.2021 узгоджується з вимогами статтей 6, 627 ЦК України та статтей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, доказів сплати кредитних коштів у матеріалах справи відсутні та Сторонами не надано.

Оскільки до суду не надано доказів погашення Відповідачкою заборгованості за тілом кредиту, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь Позивача основного боргу у розмірі 8000,00 грн.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».

Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у пункті 35 Постанови.

Окрім того, в пункті 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. Тобто, згідно позиції Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором та пред`явлення вимоги в порядку частини другої статті 1050 ЦК України.

Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства та усталеної судової практики вбачається, що, в даному випадку, після спливу 60-денного строку Товариство не має права на нарахування процентів передбачених договором, а має право на отримання грошових сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, проте таких вимог Позивач не заявляв.

Отже, з урахуванням викладеного, за договором про споживчий кредит №1619086 від 15.07.2021, відсотки за користування кредитними коштами можуть правомірно бути нараховані лише за 60 днів, тобто протягом строку, на який були надані кредитні кошти, тому розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами становить 4320,00 грн (8000 грн х0,90%х60 днів), та підлягають стягненню на користь Позивача у розмірі 2160,00 грн, оскільки 14.08.2024 Відповідачем було сплачено 2160,00 грн.

Зважаючи на викладене сума відсотків за користування кредитними коштами, яка підлягає стягненню за договором, становить 10160,00 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 279-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, , рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346) заборгованість за договором про споживчий кредит №1619086 від 15.07.2021 у розмірі 10160,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, , рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1281,86 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, , рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК», МФО 300346).

відповідачка: ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Поаний текст рішення складено 26.11.2024.

Суддя О.В. Малахова