Справа № 608/1272/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за договором позики в сумі 49000,00 грн, посилаючись на те, що 05 квітня 2023 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого він надав, а відповідач отримав позику в сумі 49000,00 грн і зобов`язався повернути борг до 01 жовтня 2023 року, однак свої зобов`язання згідно договору та зазначені в борговій розписці строки не виконав. На звернення з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагує та ухиляється від вирішення спору, а тому він змушений звернутися за захистом порушеного права до суду.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 22 травня 2024 року цивільну справу №608/1272/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики передано на розгляд Борщівському районному суду Тернопільської області за територіальною підсудністю, за місцем проживання відповідача.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію цієї ухвали разом з копіями позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, які ним отримано 05 липня 2024 року.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Згідно письмової розписки, складеної 05 квітня 2023 року та долученої до матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути позивачу ОСОБА_1 49000,00 грн, які отримав від нього в якості позики та зобов`язався повернути до 01 жовтня 2023 року.

Отже, між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 склалися договірні правовідносини зі взаємними правами та обов`язками на підставі договору позики.

Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики перед позивачем ОСОБА_3 не виконав і в строк, який зазначений у розписці і станом на теперішній час, борг не повернув, про що свідчить розписка, яка знаходиться у позивача як кредитора.

Вищенаведене свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, з врахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів виконання своїх зобов`язань за договором позики від 05 квітня 2023 року, суд приходить до переконання, що у даному випадку має місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо повернення позики, та вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 49 000, 00 грн.

Також у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 1211,20 грн. сплаченого судового збору, при зверненні з позовом до суду.

На підставі ст.ст.11,15,16,509,526,545,610,1046-1050 ЦК України, та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 05 квітня 2023 року в сумі 49 000 (сорок дев`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 18 липня 2024 року.

Головуючий