Справа № 201/8931/24
Провадження № 2/201/3554/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

29.07.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. №4-6).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 01.08.2024р. було відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№17).

Представник позивача адвокат Андрієнко В.А. (діє за ордером від 25.07.2024р. а.с. № 14) у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 08.10.1988р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 1549. Від даного шлюбу у сторін немає неповнолітніх дітей. Представник позивача також зазначала, що сторони з 10.09.2018р. не підтримують шлюбні відносини, між ними зникли взаєморозуміння та взаємоповага. Адвокат просила розірвати шлюб між сторонами та не надавати їм строк для примирення.

21.11.2024р. в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позов, по тексту якого відповідачка заперечувала проти задоволення позовних вимог, також зазначала, що між сторонами наявний невирішений майновий спір щодо спільного майна подружжя. Також ОСОБА_1 просила надати строк для примирення (а.с. № 53-55).

Позивач в заяві до суду від 28.11.2024р. позовні вимоги підтримав, заперечував проти надання строку для примирення. Також, в цій заяві позивач просив справу розглядати за його відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. № 61).

Представник відповідачки адвокат Сорока Т.В. (діє на підставі ордеру від 28.11.2024р. а.с. № 65) в заяві до суду від 28.11.2024р. зазначила, що відповідачка не згодна на розірвання шлюбу, просить надати строк для примирення. Так само, як і позивач, представник відповідачки просила справу розглядати за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. № 63).

Таким чином, на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд ухвалив рішення в судовому засіданні 28.11.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Ухвалою суду від 28.11.2024р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) відповідачці відмовлено у наданні строку для примирення, оскільки знайдені підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивача та представника відповідачки від 28.11.2024р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.10.1988р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 1549 (а.с.№7).

Від даного шлюбу у сторін, зі слів представника позивача, неповнолітніх дітей немає.

Сторони остаточно припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивача, з 10.09.2018р.

Шлюбні відносини сторони припинили, зі слів представника позивача, через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, зі слів представника позивача, з 10.09.2018р., з того часу не відновлювалися, у позивача 22.09.2020р. народився син ОСОБА_3 від іншої жінки, позивач від позову не відмовився, заперечував проти надання строку для примирення, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Заперечення відповідачки, які вона виклала по тексту відзиву на позов від 21.11.2024р. та які містяться і в заяві її представника від 28.11.2024р., суд відхиляє, оскільки відповідачка серед причин, чому вона не погоджується на розірвання шлюбу, зазначає, що між сторонами наявний спір про поділ спільного майна подружжя.

Ці аргументи відповідачки не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки питання про розподіл майна подружжя слід розглядати в окремому позові, не вирішені майнові спори подружжя не можуть бути перешкодою для розірвання шлюбу.

Так само, судом прийнято до уваги те, що по тексту відзиву на позов відповідачка підтвердила ті обставини, що відповідач в 2018р. зустрів іншу жінку.

Посилання відповідачки на те, що останнім часом вони з позивачем підтримують добрі стосунки, які притаманні родині, суд відхиляє, оскільки позивач в заяві до суду від 28.11.2024р. заперечував проти надання строку для примирення та наполягав на розірванні шлюбу, крім того, як зазначено вище, у позивача від іншої жінки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. № 44).

Відповідачка не зазначила, які саме вчинки вона має намір здійснювати для примирення з чоловіком, отже судом прийнято рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу та відсутності підстав для надання строку для примирення.

При ухваленні рішення суду, відповідно до положень ст. 113 СК України, питання про зміну прізвища відповідачки не вирішується, оскільки з цього приводу суду не відома думка відповідачки.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.№3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08.10.1988р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 1549 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не мають неповнолітніх дітей - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.