Справа №345/3523/24
Провадження № 2-о/345/142/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання - Слободян Т.Я.

заявниці - ОСОБА_1

представника заявниці - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Калуська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, а саме просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу у період з 25.08.2020 року по 09.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що 21.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Локатир М.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте 13.05.2024 року приватний нотаріус повідомила, що після смерті ОСОБА_4 видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому 1/3 частину квартири неможливо, оскільки вона не входить в коло спадкоємців, визначених законом.

Однією сім`єю зі спадкодавцем заявниця проживала з 16.12.1978 року за адресою АДРЕСА_2 до дня його смерті. За час спільного проживання між ними виникли деякі непорозуміння і 25.08.2020 року рішенням суду шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, однак вони фактично продовжували спільно проживати, як подружжя. Як подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували вести спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Останні роки чоловік заявниці тяжко хворів, тому заявниця здійснювала за ним догляд. Після смерті здійснила його поховання, як дружина, розпорядилася речами померлого. Тому заявниця змушена звернутися до суду та просить встановити факт її спільного проживання із ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу.

Заявниця та її представник у судовому засіданні подану заяву про встановлення факту підтримали з вищенаведених підстав. Додатково заявниця ОСОБА_1 наголосила, що вони з чоловіком ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 1978 року та проживали разом, вели спільне господарство. Незважаючи на те, що рішенням суду від 25.08.2020 року шлюб між ними було розірвано, вони продовжували разом проживати однією сім`єю. Оскільки чоловік ОСОБА_4 тяжко захворів онкологічним захворюванням, вона за ним весь час доглядала. Тому заявниця та її представник просять задоволити заяву про встановлення факту проживання заявниці разом із ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Заінтересована особа ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 Підтверджує той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсно весь час проживали разом, як подружжя.

Представник заінтересованої особи Калуської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с. 10). Листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу від 13.05.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 , оскільки вона не входить в коло спадкоємців, визначених ст.1261 ЦК України (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 16.12.1978 року у ЗАГС м.Бережани Тернопільської області, актовий запис №138. Водночас рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.08.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с.15).

Водночас, незважаючи на офіційне розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками.

Те, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_4 підтверджується актом, складеним комісією у складі голови правління та членів правління ОСББ «Фенікс-Калуш» у присутності свідків (а.с.16).

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджується поясненнями свідків.

Так, свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що вони проживають по сусідству з ОСОБА_1 . Вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 весь час проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, в тому числі у період з 25.08.2020 року по 09.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_4 . Наголосили, що їм не було відомо, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, оскільки вони весь час проживали разом, як подружжя, ходили разом по продукти. ОСОБА_1 готувала їжу, а коли ОСОБА_4 захворів, то ОСОБА_1 доглядала за ним.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею, та підтверджених письмовими доказами та показаннями свідків.

Виходячи з викладеного, встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 25.08.2020 року по 09.11.2023 року, оскільки вони разом вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, що свідчить про те, що між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Матеріалами справи наявність спору або будь-яких фактів, які можуть вплинути на права і обов`язки інших осіб, крім тих, які були залучені до участі у справі, не встановлено.

Отже, оцінючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задоволити.

На підставі викладеного, ст.ст.21, 36 СК України, керуючись ст.ст.259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 25.08.2020 року по 09.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 19.07.2024 року.

Головуючий