Провадження 2/127/3100/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.11.2021 у м. Вінниця по вул. Магістратській, 8 сталася ДТП за участю автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Renault Mеgane», д.н.з. НОМЕР_2 . У наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.2021 у справі № 127/33234/21 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AT 631694. У свою чергу, майнові інтереси власника автомобіля «Renault Mеgane», д.н.з. НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «Провідна» договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6775055/0202/21 від 09.11.2021, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «Провідна», здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 в розмірі 31 326, 08 гривень. 01.02.2022 ПрАТ «СК «Провідна» звернулося до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 3, у зв`язку з чим позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування по полісу № AT 631694, на користь ПрАТ «СК «Провідна» в розмірі 29 826, 08 гривень. Оскільки цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована без умови використання транспортного засобу в якості таксі, а на час вчинення ДТП автомобіль марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , використовувався саме як таксі, про що свідчить зовнішній вигляд автомобіля, то відповідач - водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, порушивши умови Полісу обов`язкового страхування, зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» виплаченого страхового відшкодування в сумі 14 913, 04 гривень. Також, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

Ухвалою від 26.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із судовими повістками, ухвалою суду від 26.07.2024 та копією позовної заяви із доданими до неї документами, неодноразово направлені відповідачу за адресою його останнього відомого місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с. 38-40, 46-48, 63-65, 69-71) Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Тому, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

У строк, визначений судом ухвалою суду від 26.07.2024, від відповідача відзив на позов не надійшов.

Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили.

У судове засідання та відповідач повторно не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідачем суду не повідомлено. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Представник позивача не заперечував щодо проведення судового засідання у відсутність відповідача та проведення заочного розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, думку представника позивача та положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання у відсутність відповідача та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, аргументуючи мотивами викладеними у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.12.20211 у справі № 127/33234/21, яка набрала законної сили 31.12.2021, що підтверджується відомостями з ЄДРСР, інформація з якого перебуває у публічному доступі, було встановлено наступне:

«27.11.2021 о 15 год. 50 хв. в м. Вінниця, по вул. Магістратській, 8, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Магістратська/Визволення, рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу транспортному засобу «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на головній дорозі, у наслідок чого відбулося зіткнення в результаті якого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками…»; «…суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП…».

Вищевказаним судовим рішенням ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення. (а.с. 4-6)

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № АТ/0631694 від 07.07.2021 транспортний засіб «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , є забезпечений і відповідальність водія застрахованою з 17.07.2021 до 16.07.2022. (а.с. 7)

09.11.2021 між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Провідна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6775055/0202/21, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_5 . (а.с. 8)

Судом встановлено, що подія, яка сталася 27.11.2021, є страховим випадком.

Згідно із ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що на час скоєння 27.11.2021 ДТП, ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом марки «Toyota Corolla», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 (на момент укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів (полісу № АТ/0631694) - д.н.з. НОМЕР_3 ).

Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію даного ТЗ (а.с. 11), був пошкоджений.

Судом встановлено повідомлення 27.11.2021 ОСОБА_5 , який на відповідній правовій підставі керував вищевказаним транспортним засобом на момент ДТП, страхової компанії про настання страхового випадку. (а.с. 9)

29.11.2021 ОСОБА_4 , яка є вигодонабувачем за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу№ 06/6775055/0202/21 від 09.11.2021, звернулась до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою № про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок СТО. (а.с. 9)

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

На підставі страхового акту № від 17.12.2021 та розрахунку суми страхового відшкодування до цього страхового акту, ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено 31 326, 08 гривень страхового відшкодування на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 , що підтверджується платіжним дорученням № 053895 від 20.12.2021. (а.с. 12-16зв.)

Статтею 9 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Як встановлено судом, ПрАТ «СК «Провідна» виплатило страхувальнику страхове відшкодування та звернулося до ПАТ «СГ «ТАС», де застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця у скоєнні ДТП, що сталася 27.11.2021, з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування. (а.с. 17)

22.02.2022 на підставі страхового акта № 04846/09/922 від 15.02.2022 та розрахунку суми страхового відшкодування від 15.02.2022 ПАТ «СГ «ТАС» на користь ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено 29 826, 08 гривень страхового відшкодування (31 326, 08 гривень 1 500, 00 гривень (франшиза)), що підтверджується платіжною інструкцією № 253427. (а.с. 18-19)

Судом прийнято до уваги, що ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченомуЗакону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З матеріалів справи вбачається, що на час скоєння 27.11.2021 ОСОБА_2 ДТП, транспортний засіб марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_6 , використовувався ним для надання послуг таксі. (а.с. 20)

Згідно п. 8 умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № АТ/0631694 від 07.07.2021, транспортний засіб «Toyota Corolla» не мав використовуватись, як таксі, про що свідчить проставлена відповідна відмітка. (а.с. 7)

Відповідно до пункту 381.1 ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідачем не доведено суду, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Таким чином, позивач правомірно звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача на його користь 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі від 26.07.2024 було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно із ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві, а також докази, надані разом із нею.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 913, 04 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3 028, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 16003 від 23.02.2024. (а.с. 3)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028, 00 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 15, 16, 512, 514, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», п. 381.1 ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 275, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 14 913, 04 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судовий збір в сумі 3 028, 00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП невідомий; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»: ; місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 65.

Рішення суду складено 28.11.2024.

Суддя: