г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3069/24
Номер провадження 2/213/1439/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

16 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Губар Антон Леонідович до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява, в обгрунтування якої позивач зазначає, що він є військовозобов`язаним та підлягає мобілізації. 31.05.2024 йому було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову на військову службу під час мобілізації. Проте, він має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку самостійно виховує та утримує з 2019 року. З матір`ю дитини вони розлучені, вона не приймає участі у її вихованні та утриманні, постійно проживає в АР Крим, на материкову частину України не приїздить вже багато років. Рішенням Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №290 від 21.12.2022р. "Про визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з одним із батьків" було визначено місце проживання неповнолітньої дитини з батьком. У вказаному рішенні зазначено, що донька з 2019 року постійно проживає з батьком з адресою: АДРЕСА_1 , батьком створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для підтвердження, що він не підлягає призову на військову службу як військовозобов`язаний, який самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду.

Дослідивши зміст заяви та доданих до неї документів, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Як зазначено вище встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини необхідне позивачу з метою отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з оформленням права заявника на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбаченого ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, так як метою даної позовної заяви, фактично є оформлення права на відстрочку призову на військову службу під час мобілізації, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим (постанова від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц).

З урахуванням наведеного, дана позовна заява не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства, вирішення цього питання належить до юрисдикції адміністративного суду.

Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки зі змісту позовної заяви про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини вбачається наявність публічно-правового спору щодо оформлення права на відстрочку призову на військову службу під час мобілізації, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства, тому належить відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. ст. 293 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Губар Антон Леонідович до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - відмовити.

Роз`яснити право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 16 липня 2024 року.

Суддя В.В. Попов.