ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2538/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого - судді Кулика С.В., при секретарі Скобіоли О.П., за участю відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , про зміну розміру стягнення аліментів.

Від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у вказаній цивільній справі, в обґрунтування клопотання зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка сторін ОСОБА_4 , досягла повноліття, враховуючи що вимоги щодо збільшення розміру аліментів на повнолітню дитину в порядку ст.192 СК України не передбачено нормами чинного законодавства, на даний час відсутній предмет спору та відсутні підстави розгляду вказаної справи в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні клопотання підтримали, наполягали на закритті провадження по справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Суд заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зроблено висновок, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Таким чином, сам по собі факт досягнення дітьми повноліття до ухвалення судом першої інстанції судового рішення по суті спору не може свідчити про те, що між сторонами був відсутній спір щодо розміру стягуваних на їх користь аліментів на час звернення позивача до суду із цим позовом, а також на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, а тому не мається визначених процесуальним законом підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22 (провадження № 61-12919св23)

Звертаючись до суду із позовом позивач просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 від всіх видів його доходів, та провести індексацію аліментів в період з квітня 2013 року по червень 2017 року.

В подальшому представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 від всіх видів його доходів, провести індексацію аліментів в період з квітня 2013 року по дату звернення з позовом до суду, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку доходів нею 23-х років, стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., стягнути додаткові витрати на дитину пов`язані з оплатою на навчання дитини та лікування дитини в розмірі 50% від суми контракту за навчання та 50% вартості лікування.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що вищевказана заява представника позивача про збільшення позовних вимог, ще не розглянута судом, враховуючи що прохальна частина позовної заяви містить не тільки вимоги про зміну розміру аліментів, між сторонами залишились неврегульовані питання, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження по справі належним чином не обґрунтоване та передчасне.

Керуючись ст.ст. 13, 49, 255 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали виготовлено 16.07.2024 року

Суддя С.В.Кулик