УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Приватне акціонерне товариство «СК Провідна» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 19 475,88 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 09.06.2020 в м. Києві по проспекту Перемоги, 123/1, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля відповідача, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Hyundai Getz », державний номер НОМЕР_1 , який був застрахований в ПАТ «УАСК АСКА» згідно з договором добровільного страхування транспортного засобу №ACS-548487 від 31.03.2020.

Дана дорожньо-транспортна пригода виникла з вини відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2020.

Позивач звернувся до страховика ПАТ «СК Провідна», в якого була застрахована цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4231446 з встановленою у ньому франшизою 2600,00 грн, та отримав від нього відшкодування за вищевказаним страховим випадком з урахуванням фізичного зносу у розмірі 29 774,12 грн. Позивач з метою досудового врегулювання спору, направляв відповідачу лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування, але по теперішній час сума боргу відповідачем не сплачена. У зв`язку з необхідністю відшкодування завданих збитків в повному обсязі, позивач просить суд, стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.12.2021 у справі відкрито провадження.

Відповідач 17.01.2022 подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними. Не заперечує, що 09.06.2020 у м. Києві по проспекту Перемоги, 123/1 дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Hyundai Getz », державний номер НОМЕР_1 та відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2020 його визнано винним. Просить прийняти до уваги те, що розрахунок страхового відшкодування було зроблено на підставі звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 02.04.2020 від 23.04.2020, з яким його особисто ніхто не знайомив. Крім того, до позовної заяви не додано та взагалі відсутній акт огляду автомобіля «Hyundai Getz », тобто не зафіксовані пошкодження, які були заподіяні автомобілю. Відповідач, стверджує, що звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 63947 від 24.06.2020 викликає у нього сумнів, оскільки виконаний не спеціалістом-експертом, який має право на проведення судових експертиз. Вважає, що виплата страхового відшкодування у розмірі 49250, 00 грн з урахуванням вартості ремонту, але без врахування зносу автомобіля перевищує пряму (дійсну) шкоду завдану власнику транспортного засобу. Зазначає, що є не належним відповідачем по даній справі, оскільки власником автомобіля «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_2 , є його дружина ОСОБА_2 , яка застрахувала цивільно-правову відповідальність у ПАТ «СК «Провідна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4231446, який передбачає страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну у розмірі 130 000 грн, розмір франшизи - 2600, 00 грн. А отже, якщо позивач має майнові претензії щодо відшкодування шкоди заподіяної саме в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди з участю належного ОСОБА_2 автомобіля, то такі вимоги, в межах страхового відшкодування - 130 000 грн., він може пред`являти до ПАТ «СК «Провідна». За отримання правової допомоги по даній справі відповідач просить суд стягнути з позивача усі понесені ним судові витрати у розмірі 5800, 00 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.05.2022 до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «СК «Провідна».

За клопотанням відповідача проведено судову автотоварознавчу експертизу № 25/09/23, висновок від 25.10.2023.

Позивачем не конкретизовано спосіб визначення загальної суми страхового відшкодування, зокрема, чи визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу щодо суми завданих реальних збитків. При цьому у разі визначення загальної суми страхового відшкодування з урахуванням реальних збитків та коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу позивачем не зазначено про обставини, які б вказували на те, що позивач повторно звертався до ПАТ «СК «Провідна» з вимогою про здійснення доплати розміру страхового відшкодування, зважаючи на те, що виплата страхового відшкодування в порядку регресу здійснена ПАТ «СК «Провідна» проведена з урахуванням направленого звіту № 63947 від 24.06.2020 шляхом зменшення суми такого відшкодування та вирахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля та без урахування суми реальних збитків в розмірі 49250,00 грн. Ухвалами Богунського районного суду м.Житомира за клопотанням відповідача неодноразово витребовувались копії матеріалів страхової справи. Такі ухвали від 22.11.2023, 01.02.2024 були направлені як на електронну пошту позивача, так і на поштову адресу (т. 2 а.с. 41, 44, 54 ) та отримані адресатом шляхом поштового направлення 18.12.2023 (т. 2 а.с. 47), 12.02.2024( Т. 2 а.с.61), які позивачем проігноровані.

Ухвалою суду від 16.04.2024 до позивача застосовано заходи процесуального примусу в виді штрафу та визнано явку представника позивача в судове засідання обов"язковою. Вказану ухвалу отримано позивачем 29.04.2024 ( Т.2 а.с. 78)

В судові засідання 12.06.2024 та 10.07.2024 представник позивача не з"явився, копії матеріалів страхової справи не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, передбачила право кожній фізичній або юридичній особі на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Частина п`ята ст. 223 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року по справі № 310/12817/13 викладено правову позицію з питання залишення позову без розгляду при повторній неявки позивача, не залежно від зазначеної причини, яка може бути поважною. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Частина 1 ст. 128 ЦПК України визначає, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно приписів п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Учасниками справи, згідно ст.ст. 42, 48 ЦПК України у позовному провадженні є позивач, відповідач і треті особи.

Приймаючи до уваги, що від дотримання чи не дотримання принципу змагальності залежить питання законності та обґрунтованості вирішення справи по суті, для доведення тих обставин, на які посилають сторони, як на підставу позовних вимог та заперечень, суд вважав потрібним для надання особистих пояснень та визнав явку представника позивача - обов`язковою.

Відповідно до частин 6-9 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно статей 143, 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Позивач є ініціатором судового розгляду та інтерес в належному розгляді його позову має стимулювати його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, з огляду на те, що позивач не надав суду витребувані докази, не повідомив про неможливість їх надання, явка позивача визнана судом обов"язковою, враховуючи повторну неявку представника позивача в судові засідання; недоведеність поважності причин неявки в судове засідання, тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для залишення позовної заяви без розгляду, у відповідності до положення п. 3, 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 257 ЦПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Згідно п. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник в наслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково.

Відповідач під час розгляду справи поніс витрати на проведення експертизи, що підтверджується копією платіжної інструкції від 26.09.2023 на суму 6796,54 грн. Враховуючи зловживання відповідача щодо ненадання доказів, які витребовувались судом, в зв"язку з чим до позивача застосовувались заходи примусу, неявки представника позивача в судове засідання під час коли було визнано явку позивача обов"язковою, суд стягує витрати понесені відповідачем з позивача.

Керуючись ст. ст.141, 223, 257, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Приватне акціонерне товариство «СК Провідна» про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ОСОБА_1 6796,54 грн. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман