Провадження № 2/643/5022/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28.11.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2024 і до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу, від цих стосунків у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з позивачем. Спільне життя сторін припинено, належний рівень життя дитини позивач не може забезпечити самостійно. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має обов`язки щодо дитини, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з указаним позовом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

У матеріалах справи міститься заява позивача від 30 жовтня 2024 року, у якій остання просить розглянути справу без її участі, а також зазначає, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відтак, оскільки відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2023 року у справі № 643/602/23 задоволено позов ОСОБА_2 та визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Федеративної Республіки Ніґерія, батьком дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Харкові. Внесено зміни до актового запису № 346 від 24 квітня 2018 року, складеного Московським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про народження ОСОБА_3 , а саме, у графі «Відомості про батька» виключити відомості про «прізвище ОСОБА_4 , ім`я ОСОБА_5 , по-батькові ОСОБА_6 » та зазначити батьком дитини «прізвище ОСОБА_7 , ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Федеративної Республіки Ніґерія». Прізвище дитини, її ім`я та по-батькові, дату та місце народження залишити без змін.

Рішення набрало законної сили 02 січня 2024 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16 травня 2024 року Четвертим відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_1 .

Отже, сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади м. Харкова.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини.

Позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно матеріалів справи місце роботи станом на день подання позову та дохід відповідача суду невідомий.

Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпечення належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку.

Також суд враховує те, що обов`язки з утримання дитини є рівними для обох батьків, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відтак, з урахуванням вищевказаних положень законодавства, обставин справи та інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини.

На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дитини, задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів та фінансову спроможність відповідача, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом 02 жовтня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з 02 жовтня 2024 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, судовий збір за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 133, 141, 142, 263 265, 268, 273, 274, 279, 280 282, 288, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 02 жовтня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 А.

Відповідач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО