Справа № 185/3113/21
Провадження № 6/331/438/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Світлицької В.М., за участю секретаря Солов`ян О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевої Т.М. про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Центрального ВДВС у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщева Т.М. звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з поданням про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання вказала, що на виконанні у Відділі знаходиться виконавче провадження № 67934706 з примусового виконання виконавчого листа № 185/3113/21, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 27.09.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.05.20.24 р. складає 126 929,70 грн. 17.12.2021 р. державним виконавцем Відділу була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67934706, яку надіслано рекомендованим поштовим відправленням боржнику. 18.06.2024 р. державним виконавцем внесено відомості про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників за несплату аліментів. 03.05.2024 р. та 30.05.2024 р. боржнику направлено виклики щодо явки до відділу та надання пояснень про несплату аліментів, відібрання декларації та складання протоколу про адміністративне правопорушення, боржник до відділу не з`явився. Боржник до відділу не з`являється та про причини неявки державному виконавцю не повідомляє. Боржник навмисно уникає виконання рішення суду та не сплачує аліменти, будь яких дій спрямованих на його подальше виконання не здійснює, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд застосувати до боржника ОСОБА_1 примусовий привід через органи Національної поліції України до Центрального ВДВС у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у приймальні дні: вівторок з 09:00 до 12:00 год. або четвер з 13:00 до 16:00 год. з метою подальшого відібрання пояснень про причини невиконання рішення суду, заповнення декларації про майновий стан та складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Учасники процесу у судове засідання на підставі ст. 438 ЦПК України не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок.

На виконання зазначеного рішення суду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчі листи.

Відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка перебуває у відкритому доступі, на виконанні у Центральному ВДВС у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 67934706 щодо примусового виконання виконавчого листа № 185/313/21, виданого 27.09.2021 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За правилами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок вирішення питання про примусовий привід боржника в процесі виконання судового рішення врегульований ст. 438 ЦПК України, якою передбачено, що привід боржника оголошується за місцем виконання судового рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.144 ЦПК України привід є одним з видів заходів процесуального примусу.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 ч.9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».)

Таким чином, єдиною необхідною і достатньою правовою підставою для застосування примусового приводу до боржника в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» є не з`явлення останнього за викликом державного виконавця. При цьому, законодавець не пов`язує застосування указаного заходу забезпечення виконавчого провадження з будь-якими винятковими обставинами.

Разом з тим, державним виконавцем до матеріалів подання не долучено поштове повідомлення про вручення рекомендованого листа з повідомленням про те, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, вказаною у виконавчому документі, або повідомлення про його невручення із зазначенням причин, з огляду на те, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється боржнику рекомендованим поштовим відправленням.

До матеріалів подання також не долучені докази, які підтверджують, що боржник належним чином був повідомлений про те, що його викликають до державного виконавця, та що він отримав відповідний виклик або іншим чином був поінформований про необхідність з`явитись до державного виконавця, чи відмовлявся від отримання викликів, а також, що боржник ухилявся від такої явки.

З матеріалів, долучених до подання, судом не встановлено, що боржник взагалі ознайомлений з тим, що стосовно нього здійснюється заходи з примусового виконання рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження дійсного належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про його виклик до державного виконавця та його не з`явлення без поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи подання державного виконавця про примусовий привід боржника належними доказами не підтверджені, державним виконавцем не доведено, що ОСОБА_1 не з`являється на виклики державного виконавця без поважних причин, а відтак суд відмовляє в задоволенні подання про здійснення приводу.

Керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевої Т.М. про застосування примусового приводу до боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька