Провадження № 2-п/752/71/24
У Х В А Л А

Іменем України

23 жовтня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Крушельницької Д.М.,

представника відповідача - Лагоміни А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2010 року у справі № 2-322/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року до суду через адвоката Лагоміни А.А. звернувся ОСОБА_2 із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2010 року у справі № 2-322/10; переглянути та скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2010 року у справі № 2-322/10 за позовом ВАТ «Універсал банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що про заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2010 року у справі № 2-322/10 відповідач дізнався випадково після того, як виконавчою службою було заблоковано його банківські картки. Безпосередньо про виконавче провадження дізнався 16 липня 2024 року у Дніпровському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮУ, але із текстом заочного рішення не ознайомився. У зв`язку з чим просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Посилається на те, що про судовий розгляд не повідомлявся, оскільки за адресою, зазначеною у виконавчому листі, який був виданий 15 серпня 2015 року, а також у постанові про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_2 не проживав. У 09 липня 2007 року відповідач продав квартиру, про що надав договір купівлі-продажу.

Указує, що судом під час розгляду справи були встановлені не всі обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи про стягнення заборгованості. Так, у п.3.2. кредитного договору № 004-2915/840-0506 від 22 листопада 2007 року зазначено, що виконання зобов`язання по кредитному договору забезпечувалось також іпотекою нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Договір іпотеки було укладено між ВАТ «Універсал банк» та ОСОБА_3 22 листопада 2007 року та вартість предмету іпотеки мала б майже повністю покрити зобов`язання боржника. Проте, у заочному рішенні судом не вказано, чи було звернено стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості відповідача ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву про скасування заочного рішення з підстав, викладених у ній. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про судовий розгляд повідомлялись у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомили.

Суд, вивчивши зміст заяви про перегляд судового рішення, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що стороні відповідача слід поновити строк для подання до суду відповідної заяви, однак по суті у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити, ураховуючи наступне.

Статтею 284 ЦПК України визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва 19 січня 2010 року у справі № 2-322/10 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості. Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Універсал Банк» 1 262 919,83 грн заборгованості за Кредитним договором № 004-2915/840-0506 від 22 листопада 2007 року, вирішено питання стягнення судових витрат.

З тексту вказаного заочного рішення суду вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Як вбачається з Акту №4 від 14 грудня 2020 року «Про вилучення для знищення номенклатурних справ (документів), що не підлягає зберіганню», затвердженого Головою Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П., справу № 2-322 за 2010 рік знищено.

Таким чином, через відсутність за спливом терміну зберігання матеріалів справи в суді, неможливо встановити хід процесу по вказаній справі, а тому за відсутності доказів отримання відповідачем ОСОБА_2 копії заочного рішення суду від 19 січня 2010 року, суд вважає зазначену причину пропуску процесуального строку поважною та поновлює відповідачу ОСОБА_2 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Поряд із цим, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення по суті, шляхом скасування судового рішення і призначення справи до судового розгляду, слід відмовити, ураховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведеної норми цивільного процесуального закону свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку, судом не встановлено наявності сукупності вказаних обставин, що свідчить про неможливість скасування заочного рішення суду.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, вбачається, що представник відповідача посилається на договір іпотеки від 22 листопада 2007 року, укладений між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 004-2915/840-0506 від 22 листопада 2007 року. Обставина наявності предмета іпотеки, за рахунок якого повинно було погашено заборгованість ОСОБА_3 перед банком, на думку сторони відповідача, не була врахована Голосіївським районним судом м.Києва під час ухвалення заочного рішення.

Разом з тим, у зв`язку із знищенням матеріалів цивільної справи, перевірити наявність доказів в матеріалах справи, на які посилається відповідач у заяві про перегляд заочного рішення та які повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи, не вбачається можливим. Відповідач ОСОБА_2 не звертався до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у порядку, передбаченому ст. 488 ЦПК України, метою якого є відновлення втрачених документів у конкретній цивільній справі чи їх частин.

Також слід зазначити, що заява про перегляд заочного рішення суду була подана через чотирнадцять років після його винесення, тому під час вирішення питання про його скасування слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо принципу остаточності рішення та правової визначеності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що відповідач не довів належними та допустимим доказами обставини, на які посилається в обґрунтування своєї заяви, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення у суду відсутні, а тому у задоволенні даної заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Поновити відповідачу ОСОБА_2 пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2010 року у справі № 2-322/10.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2010 року у справі № 2-322/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Cуддя А.В. Слободянюк