Справа № 948/814/24
Провадження № 2-о/948/26/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22.10.2024 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М., про встановлення факту родинних відносин,

у с т а н о в и л а :

у жовтні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена заява, в якій заявник ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин, за яким визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Кононівна Драбівського району Черкаської області, є його рідною бабусею.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 є матір`ю батька заявника, а отже рідною бабусею заявника, але в документах, що підтверджують їхні родинні зв`язки допущено помилки, зокрема, у повному витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батька заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі відомості про матір, зазначено « ОСОБА_4 », але згідно з паспортними даними вона « ОСОБА_2 ». Зазначене є перешкодою в посвідченні договору дарування між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заявник стверджує, що для вирішення даного питання в позасудовому порядку для підтвердження його родинних відносин з бабусею він звертався до органів реєстрації актів цивільного стану, але йому в усній формі було відмовлено, оскільки заява про внесення змін до актового запису про народження подається виключно за зверненням особи, щодо якої складений актовий запис, а його батько ОСОБА_3 з 2017 року перебуває в анексованій АР Крим, тому внесення змін до його актового запису про народження, за його відсутності, є не можливим.

Вирішуючи питання про відкриття провадженні у справі, суд установив таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 2 ЦПК України установлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження /загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

За ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, у якому відсутній спір про право і характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право, і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Установлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що встановлення факту родинних відносин йому необхідне для вчинення нотаріальної дії, а саме оформлення та посвідчення договору дарування земельних ділянок нотаріусом, які належать на праві приватної власності його рідній бабусі з боку батька ОСОБА_2 .

Натомість зі змісту заяви та доданих документів видно, що фактично необхідно внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 .

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793 (далі Правила).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Із відповідною заявою до компетентного органу ОСОБА_2 не зверталася і в матеріалах справи відсутня відмова.

Отже, суд уважає, що для вирішення цього питання існує інший порядок, а тому ця справа не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин потрібно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 315 ЦПК України,

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Довгань А.М., про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Косик