Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №0742-1517 від 06.07.2021 у розмірі 43 920,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.07.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0742-1517, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на особисті потреби, на наступних умовах: сума кредиту - 18 000,00 грн; строк кредитування - 14 календарних днів; знижена % ставка - 2,00 % за кожен день користування кредитом; стандартна % ставка - 2,50 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, отримавши кредитні кошти, та не скористалася своїм правом протягом 20 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Однак всупереч умовам кредитного договору, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, відповідач порушила умови кредитного договору, а саме не повернула кредит та не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем навіть після спливу строку кредитування, встановленого договором. Станом на 17.10.2023 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором (сума кредиту і процентів) становить 43 920,00 грн., із яких: 18 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 25 920,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. З підстав стягнення вказаної заборгованості позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою судді від 23.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - відповіді на відзив.

30.04.2024 відповідачем подано до суду письмові пояснення по справі, в яких, зокрема, зазначено, що вона була вимушена взяти кредит, скориставшись послугами позивача. В подальшому вона частково вона вносила кошти на погашення заборгованості за відсотками, однак всю заборгованість погасити не має можливості, оскільки має значну суму заборгованості за іншими кредитами, встановлені судовими рішеннями. У зв`язку з цим відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з неможливістю виконати її зобов`язання за кредитним договором №0742-1517 від 06.07.2021.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

З огляду на наведене, із урахуванням наявних в матеріалах справи письмових заяв по суті справи, поданих сторонами, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 06.07.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0742-1517.

Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач була попередньо ознайомлена.

У відповідності до ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про відкриття кредитної лінії №0742-1517 був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін.

На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Як встановлено судом, на виконання зазначених вимог відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A903 для підписання кредитного договору №0742-1517 від 06.07.2021, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору №0742-1517 позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит на особисті потреби на наступних умовах: сума кредиту - 18 000,00 грн; строк кредитування - 14 календарних днів (з можливістю пролонгації строку кредитування); відсоткова ставка стандартна - 2,50 % за кожен день користування кредитом; відсоткова ставка знижена - 2,00 % за кожен день користування кредитом.

З`ясовано також, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, проте відповідач взятих на себе зобов`язань не виконала, а саме не повернула отримані від позивача кредитні кошти та не виконала інших зобов`язань, встановлених договором.

Згідно з Розділом 6 Правил «Правила нарахування процентів за користування кредитом та погашення заборгованості» за користування кредитом позичальнику нараховуються та позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в кредитному договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника) до дня (включно), коли позичальник повністю погасив заборгованість.

Відповідно до розділу 7 Правил «механізм пролонгації договору» встановлено механізм часткового погашення заборгованості та пролонгації строку дії кредитного договору, який полягає в тому, що:

- позичальник має право у будь-який момент пролонгувати договір на такий самий строк, на який договір було первинно укладено;

- для використання права пролонгувати договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти (після отримання кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина) договір вважається пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін);

- сторони підтверджують, що здійснення пролонгації є свідомим використанням відповідного права позичальника за договором. При сплаті заборгованості через особистий кабінет або визначені на сайті термінали самообслуговування, кредитодавець чітко інформує позичальника про необхідну суму грошових коштів, перерахування якої призведе до пролонгації (подовження користування кредитом) та про суму грошових коштів, перерахування якої призведе до повної сплати заборгованості (фактичного закриття заборгованості/припинення дії договору);

- якщо сума, яка вноситься позичальником, менша ніж сума нарахованих процентів за кредитом, пролонгація не відбувається, а якщо відповідна сума рівна або більша (однак недостатня для повної сплати заборгованості) - пролонгація відбувається, а надмірно сплачені кошти зараховуються на часткове погашення суми кредиту.

Пролонгація передбачає продовження кредиту на такий самий строк (з наступного календарного дня після настання останньої з трьох можливих подій, а саме: настання терміну платежу; закінчення строку попередньо здійсненої пролонгації; отримання кредитодавцем грошових коштів від позичальника у розмірі нарахованих процентів та неустойки (у разі наявності), сплата яких передбачає пролонгацію.

Відповідно до вище наведеного, можна зробити висновок, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між сторонами не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.

Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 по справі №127/33824/19.

Як встановлено судом, належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором підтверджується наступними доказами:

- довідкою від 06.07.2021 про перерахування на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 із зазначенням номеру платежу 963639277 суми кредиту в розмірі 18 000,00 грн.;

- довідкою №3381 від 20.10.2023 про перерахування коштів 06.07.2021 відповідачу, виданою фінансово-розрахунковою установою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ».

З матеріалів також вбачається, що видача коштів відповідачу за кредитним договором №0742-1517 від 06.07.2021 здійснювалася за допомогою системи EASYPAY_API.

З наведеного вище вбачається, що відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору №0742-1517 від 06.07.2021, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання нею грошових коштів.

Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач внесла часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0742-1517 від 06.07.2021, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості (довідці) за кредитним договором.

Зазначене вище підтверджує і сама відповідач, що вбачається із наданих нею письмових пояснень по суті справи.

Судом береться до уваги вказане вище, а також те, що відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, у якій зроблено висновок, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач порушила вищезазначені умови кредитного договору №0742-1517 від 06.07.2021 і в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед останнім за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем до суду, станом на 17.10.2023 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором (сума кредиту і процентів) становить 43 920,00 грн., із яких: 18 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 25 920,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16.20.2020 у справі №561/77/19 за схожих обставин.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №0742-1517 від 06.07.2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст. 1048 ЦК України.

З урахуванням вищенаведеного, перевіривши надані розрахунки заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості, розмір якої підтверджено наданим позивачем розрахунком та відповідачем не спростовано, а саме заборгованості у загальному розмірі 43 920,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 147,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 141, 76, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №0742-1517 від 06.07.2021 у розмірі 43 920 (сорок три тисячі дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок та судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін по справі:

- позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, ;

- відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 01.07.2024.

Суддя Олена КОВБАСЮК