Справа № 574/904/24
Провадження №2-о/574/46/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Безуглої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Заяву мотивує тим, що вона з ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Раніше вони проживали разом в АДРЕСА_1 , але останнім часом з її співмешканцем проживати неможливо, на даний час вона з дитиною проживає окремо. Чоловік постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки по відношенню до неї, у зв`язку з чим неодноразово доводилось викликати працівників поліції, звертатись до дільничного інспектора. Її чоловік протягом року вчиняв по відношенню до неї домашнє насильство, за що його притягували до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Під час сварок ОСОБА_1 ображає її нецензурними словами, погрожує фізичною розправою, внаслідок чого їй завдана психологічна шкода, вони не можуть проживати з ним в одному будинку, так як вона боїться за своє здоров`я. Під час останньої сварки 05.10.2024 року ОСОБА_1 завдав їй тілесні ушкодження у вигляді забою лівої поперекової ділянки, перелом поперечних відростків L3-L-4 хребців поперекового відділу хребта.

На підставі викладеного просить видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_1 на максимальний термін.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 10.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заявниця в судове засідання не з`явилась подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити в її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису. Також ОСОБА_1 пояснив, що він із ОСОБА_2 близько семи років проживав однією сім`єю в АДРЕСА_1 , та в них є спільна дитина. Однак, останніх пів року він проживає окремо, а заявниця чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, з приводу чого між ними виникають словесні сварки, під час яких вона викликає поліцію та в зв`язку з чим він дійсно двічі притягувався до адміністративної відповідальності. Однак, жодного насильства до ОСОБА_2 він не застосовував та ніколи її не бив. 05.10.2024 він заїхав до будинку, в якому проживає заявниця, щоб забрати свої речі, однак між ними знову виникла сварка, в ході якої мати заявниці розбила його ноутбук, після чого він сам викликав поліцію. Жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_2 він не наносив.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії довідки ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області №24075/61 від 07.10.2024 року ОСОБА_2 жителька: АДРЕСА_2 являється постраждалою особою від неодноразового вчинення домашнього насильства в сім`ї з боку її співмешканця ОСОБА_1 , який на даний час перебуває на обліку у ВПД №1 (м. Буринь), як особа, що вчиняє домашнє насильство в сім`ї кривдник. Останнім протягом року вчинено 3 факти домашнього насильства в сім`ї. Відповідно до бази ІПНП «Армор» ОСОБА_1 протягом 2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст. 173 КупАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , (а.с.4).

Згідно довідки КНП «Буринська лікарня ім. проф. М.П. Новаченка» ОСОБА_2 07.10.2024 року зверталася за медичною допомогою приймальне відділення КНП «Буринська лікарня» та встановлено діагноз забій лівої поперекової ділянки, перелом поперечних відростків L3-L-4 хребців поперекового відділу хребта.

Пунктом 1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1 ст.350-3 ЦПК України).

Згідно з п.3, 14, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1, 2 ст. 77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З дослідженої судом довідки ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області №24075/61 від 07.10.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Однак, у вказаній довідці відсутні будь-які дані про те, коли, де та в якій формі було вчинено домашнє насильство ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості надати оцінку ризиків вірогідності продовження чи повторного вчинення ним домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також визначити, які саме заходи тимчасового обмеження прав кривдника, необхідно застосувати у випадку видачі обмежувального припису.

Також, за відсутності даних про час вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, за яке він притягувався до адміністративної відповідальності, та будь-яких доказів звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів з приводу заподіяння їй тілесних ушкоджень, виявлених у неї під час її звернення за медичною допомогою 07.10.2024 року, відсутні підстави вважати, що ці тілесні ушкодження пов`язані саме з протиправними діями ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_2 не надала належних та достатніх доказів існування обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, а тому її заява задоволенню не підлягає.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 , що вона не позбавлена права повторно звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису у випадку продовження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно неї.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 350-1, 350-8, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 23.10.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук