Справа № 716/2317/24
Провадження № 2-н/727/4136/24
У Х В А Л А
26 листопада 2024 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці В.Г.Смотрицький розглянувши заяву ТОВ «Чернівецька енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, -
Заявник звернувся до суду з цією заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості спожиту електроенергію за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31.10.2024р. заяву передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівці.
В ухвалі зазначено, що зареєстрованим місцем проживання боржника є АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського районного суду м. Чернівці. Тому на підставі положень ст. ст. 27, 162, 165 ч.8 ЦПК України справу було передано за підсудністю.
25.11.2024 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи, з дослідження яких вбачається таке.
Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Тобто, на цей вид провадження поширюються загальні правила підсудності, встановлені ЦПК України у ст. ст. 27-30, до яких належать: підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача; підсудність справ за вибором позивача; підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами; виключна підсудність.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Однак, як вбачається з ухвали судді Заставнівського районного суду Чернівецької області при визначенні непідсудності справи цьому суду суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч.8 ст. 165 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .
Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.
Однак боржник не є юридичною чи фізичною-особою підприємцем, а є фізичною особою, отже ці положення до нього не застосовуються.
Відповідно правила п. 1 ч. 1 ст. 31 та ч. 8 ст. 165 ЦПК України в даному випадку не застосовуються.
Разом з тим, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.
Крім цього необхідно зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, відповідно до правил виключної підсудності.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Враховуючи вищенаведене приходжу до висновку про необхідність передачі справи на розгляд Заставнівського районного суду Чернівецької області оскільки справа не може бути розглянута в силу закону Шевченківським районним судом м. Чернівці.
Керуючись ст.ст. 27-32, 162, 165, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -
Цивільну справу за заявою ТОВ «Чернівецька енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію передати на розгляд Заставнівського районного суду Чернівецької області за підсудністю.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня ухвалення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: