Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2713/24
Провадження №: 2/332/1734/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 листопада 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Погрібної О.М., за участю секретаря судового засідання Паніної Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом адвоката Мухіної Людмили Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним біржового договору міни житлового будинку,

встановив:

До Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява (уточнена) адвоката Мухіної Л.С. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним біржового договору міни житлового будинку, в якій просить визнати дійсним договір міни квартири за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , укладений 19 липня 1995 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_3 з іншого боку, зареєстрований на Запорізькій регіональній біржі нерухомості 19 липня 1995 року за № 198.М.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , спадкоємцями за законом після смерті якого є його дружина ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_6 . До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений житловий будинок було придбано ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та на той час неповнолітньою ОСОБА_5 на підставі договору міни, укладеного між ОСОБА_3 19 липня 1995 року на Запорізькій регіональній біржі нерухомості. Згідно з цим договором, вчинено обмін належної позивачам на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_3 . Право власності було належним чином зареєстроване у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується Реєстраційним посвідченням від 20 липня 1995 року. При зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини та наступного оформлення документів про право на спадщину виявилося, що відповідно до чинного законодавства біржовий договір, на підставі якого набуто право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , вважається недійсним оскільки він не був нотаріально посвідчений. Зазначає, що при укладенні договору міни від 19 липня 1995 року сторонами договору було узгоджено всі істотні умови договору. Обома сторонами було виконано передбачені договором умови. Продавець ОСОБА_3 вселилася до квартири за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вселилися до житлового будинку по АДРЕСА_2 . Наявний договір № 190.М, своєчасно зареєстрований на Запорізькій регіональній біржі нерухомості, є письмовим доказом укладення договору міни вищезазначених об`єктів нерухомості. Тому позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 31 травня 2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

24 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвоката Мухіна Л.С., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Відповідачка ОСОБА_3 ,яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою суду від 22.11.2024 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19 липня 1995 року на Запорізькій Регіональній Товарній Біржі нерухомості між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_5 з одного боку, та ОСОБА_3 з іншого боку, було укладено договір міни № 198.М, відповідно до якого сторони міняють двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці площею 560 кв.м,але нотаріально вищезазначений договір не посвідчили.

В липні 1995 року, на підставі вищезазначеного договору, в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризаціїзареєстровано право приватної власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на придбаний об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 ,по 1/3 частки кожного, під № 15064 у реєстровій книзі 99 р.

Рішенням Запорізької міської ради (2 сесія міської ради) від 19.02.2016 вулиця Готвальда в місті Запоріжжя перейменована на вулицю Ринкову.

З матеріалів справи вбачається, що сторони правочину досягли згоди з усіх істотних умов договору міни за № 198.Мвід 19 липня 1995 року, свої зобов`язання за правочином виконали у повному обсязі: зареєстрували право власності на отриманні у порядку обміну квартири, вселилися у них, проживали там, тобто сторонами були дотримані всі вимоги статтям 241, 224 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_1 та чоловік позивачки ОСОБА_2 , - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Родинні відносини померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , 11 грудня 1987 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на 1/3 частку будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивачі: донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 , які у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г.із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі яких заведено спадкову справу № 08/2024.

Проте оформити свої спадкові права позивачі не можуть, так як не була дотримана нотаріальна форма договору міни № 198.Мвід 19 липня 1995 року, а чинне законодавство не визнає угод укладених в такій формі.

Відповідно до Інформаційної довідки за № 374328468 від 15.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні; у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні; у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні; у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаний договір міни був вчинений 19 липня 1995 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював відносини обміну майна.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі.

У редакції, що діяла на час укладення договору міни спірних об`єктів нерухомості, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст.15 цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказамиі відбулось повне або часткове виконання договору.

Відповідно до ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

За нормами ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У статті 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

В силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В даному випадку право власності учасників правочину виникло на підставі договору міни, який проведено як біржову операцію між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та неповнолітньою ОСОБА_5 з однієї сторони, та ОСОБА_3 з іншої сторони.

Аналіз норм ЦК УРСР та ЦК України вказує на те, що реєстрація на Біржі нерухомості права власності на нерухоме майно на підставі договору обміну, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору міни та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору міни № 198.М від 19 липня 1995 року, оформленого на Запорізькій регіональній біржі нерухомості, дійсним.

Відповідно до ч.2.ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Здійснивши державну реєстрацію у Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризаціїза реєстровим № 15064 у реєстровій книзі 99р права власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на придбаний об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 ,по 1/3 частки кожного, держава цим самим визнала право власності сторін за договором міни на придбані об`єкти, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить, і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про визнання договору міни дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов адвоката Мухіної Людмили Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним біржового договору міни житлового будинку- задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір міни квартири за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , укладений 19 липня 1995 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_3 з іншого боку, зареєстрований на Запорізькій регіональній біржі нерухомості 19 липня 1995 року за № 198.М.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 22 листопада 2024 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 .

Позивач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_6 .

Представник позивача: адвокат Мухіна Людмила Сергіївна

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя: О.М.Погрібна