ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року місто Київ

Справа № 381/2429/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15174/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ судді -доповідача: Желепи О.В., суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року (у складі судді Осаулової Н.А., повний текст рішення складено 24.06.2024 року)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст вимог і підстав позову

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивувало тим, що 06 листопада 2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00-4905155, за умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 3 500,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом.

22 лютого 2022 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №22022022, за умовами якого позивач набув права вимоги до позичальника за кредитним договором №00-4905155.

Вказувало, що кредитор свій обов`язок з надання кредиту виконав у повному обсязі. Натомість відповідач обов`язку з повернення коштів у строки, передбачені кредитним договором, не виконав.

З огляду на викладене ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 10 952,55 грн, з яких: 3 500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 7 452,55 грн - заборгованість за відсотками.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, зокрема обставини надання кредиту відповідачу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало суду додаток до інформаційної довідки №2019/3 від 28 березня 2023 року про перерахування коштів через платіжний сервіс «Platon» на картку ОСОБА_1 , який не містить відмітки про час його прийняття та виконання банком, а також розрахунок заборгованості.

Оскільки надані позивачем розрахунок суми боргу та інформаційна довідка не є зведеними документами, не були погоджені з відповідачем і не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, у розмірі, зазначеному у розрахунку.

Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилався у позові, зокрема обставину надання ТОВ «Качай гроші» кредиту ОСОБА_1 , суд ухвалив рішення про відмову в задоволенні позовної заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з таким рішенням, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подало апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення неповно з`ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки доказам, що мають значення для справи.

Наполягає на тому, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження факту перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 .

Зазначає, що наданий позивачем додаток до інформаційної довідки №2019/3 від 28 березня 2023 року про перерахування коштів через платіжний сервіс «Platon» на картку ОСОБА_1 містить усі необхідні реквізити, у зв`язку з чим може вважатися первинним документом.

Враховуючи, що ціна позову в даній справі становить 10952 грн. 55 коп. дана справа розглянута апеляційним судом без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи обізнаним про подачу позивачем апеляційної скарги, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням про її отримання 20 вересня 2024 року, відзиву на неї не подавав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Cудом установлено, що 06 листопада 2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договорів №00-4905155, за умовами якого відповідачу надається кредит у сумі 3 500,00 грн на 22 дні зі строком повернення до 28 листопада 2021 року та сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 1,99% в день.

Позивач надав графік платежів як додаток №1 до Кредитного договору №00-4905155 від 06 листопада 2021 року та паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту.

Вказаний договір та додатки було підписано сторонами у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію». Зокрема, у матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію з номером одноразового ідентифікатора, час його відправки та номер телефону, на який його було відправлено.

На підтвердження надання кредиту ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надало додаток до інформаційної довідки вих. №2019/3 від 28 березня 2023 року про перерахування коштів через платіжний сервіс «Platon» на картку ОСОБА_1 на виконання умов договору від 06 листопада 2021 року на картку НОМЕР_1 .

Суд також установив, що 22 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Качай гроші» укладено договір факторингу №22022022, за умовами якого фактор передає клієнту суму фінансування, а клієнт відступає факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №22022022 від 22 лютого 2022 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №00-4905155 від 06 листопада 2021 року в сумі 10 952,55 грн, з яких: 3 500,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 7 452,55 грн - заборгованість за відсотками.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь головуючого судді Желепи О. В., пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив факт наявності між сторонами договірних кредитних правовідносин у зв`язку з укладенням ними договору №00-4905155 від 06 листопада 2021 року, який підписаний сторонами у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію».

Водночас суд першої інстанції констатував, що позивач не довів виконання первісним кредитором такої істотної умови кредитного договору, як надання кредитних коштів позичальнику.

За правилами частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене та враховуючи межі апеляційного перегляду, встановлені статтею 367 ЦПК України, колегія суддів здійснює розгляд апеляційної скарги винятково в контексті доведеності або недоведеності обставини надання кредитором коштів позичальнику.

За змістом частин першої - четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

За загальним правилом, належними та допустимими доказами на підтвердження обставини видачі кредитних коштів позичальнику є первинні бухгалтерські документи про видачу готівки або перерахування коштів.

Так, у постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі № 274/7221/19 (провадження № 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Крім того, у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 654/4006/14-ц (провадження № 61-2247св18), від 30 червня 2020 року в справі № 554/12083/15 (провадження № 61-2049св19) та від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21) суд касаційної інстанції виснував про те, що виписки із банківських рахунків також можуть бути належними і допустимими доказами надання кредитних коштів позичальнику.

У справі, що переглядається, за змістом пунктів 2.2, 2.3 кредитного договору кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 3 500 грн на карту позичальника № НОМЕР_1 , емітовану банком України. Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення цього договору.

Тобто сам факт підписання відповідачем кредитного договору ще не свідчить про отримання ним коштів, які згідно з умовами договору мали бути перераховані протягом трьох робочих днів з моменту укладення правочину.

Відтак позивач як правонаступник кредитора та особа, яка вимагає повернення кредитних коштів, повинен був надати докази перерахування ТОВ «Качай гроші» кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 .

Такими доказами, як уже зазначалося вище, є винятково первинні фінансові документи, які за змістом приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є документами, що містять достовірні відомості про господарську операцію.

У контексті справи, що переглядається, первинними документами на підтвердження обставин, викладених у позові, можуть бути платіжне доручення про перерахування коштів, проведене та виконане банківською установою, або виписка з поточного банківського рахунку ТОВ «Качай гроші», з якого відповідачу мало б бути перераховано 3 500 грн кредитних коштів.

Натомість до позовної заяви долучений лише додаток до інформаційної довідки №2019/3 від 28 березня 2023 року про нібито перерахування коштів через платіжний сервіс «Platon» на картку ОСОБА_1 , який, як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, не містить і не міг містити відомостей про фактичне проведення фінансовою установою відповідного платежу.

Апеляційний суд зауважує, що довідка за загальним правилом є документом інформаційного характеру, який покликаний підтверджувати певні обставини чи факти. Водночас зміст викладеної у довідці інформації (якщо вона не формується на підставі відомостей державного реєстру) зазвичай залежить від волевиявлення однієї особи (в даному випадку - ТОВ «Качай гроші»).

Оскільки кредитор як зацікавлена особа може зазначити у довідці будь-які відомості щодо обставин виконання кредитного договору і відповідач на це вплинути жодним чином не в змозі, то апеляційний суд не може розцінити наданий позивачем додаток до інформаційної довідки як об`єктивний, належний та допустимий доказ на підтвердження факту видачі позичальнику кредитних коштів.

Розрахунок заборгованості також не є первинним бухгалтерським документом, а тому сам по собі не підтверджує факт надання кредиту чи розмір заборгованості.

Колегія суддів наголошує, що позивач як учасник судового процесу несе ризики, пов`язані з реалізацією або нереалізацією наданих йому процесуальних прав та обов`язків.

Позивач розпорядився наданими йому процесуальними правами на власний розсуд шляхом надання тих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, які він уважав за потрібне.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову за його недоведеністю.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Судові витрати

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Водночас з урахуванням того, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то новий розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 141, 259, 263, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Желепа
Судді: О. Ф. Мазурик
О. В. Немировська