Номер провадження: 22-ц/813/3171/24
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Чернявської Л.М. 13 жовтня 2023 року у м. Одеса, -

встановила:

У червні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 02.12.2020 року у розмірі 105373,15 грн. станом на 18.02.2023 року, яка складається з: 92892,12 грн. - заборгованість за кредитом 12481,03 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

В обґрунтування позову Банк зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.12.2020 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок в розмірі 100000,00 грн.

При цьому, відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього станом на 18.02.2023 року виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої становить 105373,15 грн.

Оскільки відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду із цим позовом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 року позов АТ КБ «Приватбанк» було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 02.12.2020 року у розмірі 92892,12 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вимоги про стягнення процентів задовольнити у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції оскаржується АТ КБ «Приватбанк» лише у частині позовних вимог про стягнення відсотків за договором, а тому підлягає перегляду в апеляційному порядку виключно у вказаній частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, судом не було враховано, що до укладання договору про споживчий кредит, Банк надав ОСОБА_1 всю інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, у формі Паспорту споживчого кредиту, який було підписано особисто відповідачем, та яка, містить відомості, передбачені ч. 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2020 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 100000,00 грн.

Однак, відповідач належним чином не виконував умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 18.02.2023 року становила 105373,15 грн., з яких: 92892,12 грн. - заборгованість за кредитом 12481,03 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підтвердження умов кредитування, представником АТ КБ «Приватбанк» надано суду першої інстанції копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів обслуговування кредитних «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов.

Статтею 525 ЦК?заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Колегія суддів враховує, що матеріали справи містять Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Паспорт споживчого кредиту, підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного цифрового підпису, які містять інформацію про істотні умови кредитного договору, процентні ставки, відсотки річних для карт Універсальна та Універсальна Голд, пені, штрафів тощо. Паспорт споживчого кредиту також містить інформацію щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, тощо.

У заяві також зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що ОСОБА_1 ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які розміщені в мережі Інтернет в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви.

Колегія суддів також приймає до уваги, що у самій Заяві не вказано суму кредиту, яку отримав відповідач ОСОБА_1 , однак вказана сума зазначена у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, згідно якої відповідачу 10.08.2021 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000 грн., який у наступному, 26.01.2022 року, був збільшений до 100000 грн., та 26.12.2022 року зменшений до 0 грн.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у?ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до?ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до?ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1?ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2?ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до?ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Колегія суддів зазначає, що, як вже вказувалось вище, процентна ставка по кредиту зазначена у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Паспорті споживчого кредиту, підписаними особисто ОСОБА_1 , та у яких, крім того, встановлені умови договору про встановлення відповідальності у вигляді відсотків, неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути таку його складову, як заборгованість за простроченими відсотками в сумі 12481,03 грн.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного?договору.

Таким чином, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Паспорта споживчого кредиту, ОСОБА_1 засвідчив, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що стороною позивача доведено, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Тому, колегія суддів вважає, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «Приватбанк» дотримано вимог, передбачених ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Крім того, колегія суддів враховує, що з виписки з рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, починаючи з дня отримання кредитного ліміту у 2021 році, витрачав ці кредитні кошти, при цьому сплачуючи відсотки за користування ними, що свідчить про погодження відповідачем із визначеними Банком умовами кредитування, з якими останній був ознайомлений 02.12.2020 року. Відповідно, у ОСОБА_1 виник обов`язок щодо сплати відсотків за користування грошовими коштами, отриманими у кредит від позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Банку в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками у сумі 12481,03 грн.

Дійшовши висновків щодо вказаних обставин, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також на підставі вимог частини першої статті 1050 ЦК України, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення, в примусовому порядку, з боржника ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками у сумі 12481,03 грн.

При вищевказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із юридичною природою спірних правовідносин в частині, яка переглядається, та необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог Банку щодо стягнення прострочених відсотків, у зв`язку із чим заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2023 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення процентів із ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Щодо судових витрат.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 4026 грн.

Керуючись ст. 367, 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими відсотками - скасувати.

Постановити в цій частині нове судове рішення, яким позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором №б/н від 02 грудня 2020 року в сумі 12481,03 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) судові витрати в сумі 4026 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 липня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе