Справа № 758/8423/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

12 липня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту самостійного утримання дитини батьком, -

в с т а н о в и в:

08.07.2024 до суду надійшла вказана заява ОСОБА_1 , у якій заявник просить встановити факт самостійного утримання ним малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись із поданою заявою, суд вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вимоги до заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені статтями 315, 318 ЦПК України.

Отже, заява про встановлення юридичного факту повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 318 ЦПК України.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Таким чином, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, а також причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, шляхом подачі відповідних доказів суду, тобто заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо) та чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як вбачається зі змісту заяви метою встановлення вказаного факту є необхідність здійснення заявником його прав та обов`язків, визначених Сімейним кодексом України, проте, в поданій заяві не конкретизована ця мета.

Суд звертає увагу на те, що вимога про встановлення будь-якого факту в рамках позовного або окремого провадження має переслідувати певну юридичну мету та безпосередньо призводити до ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача/заявника. Суд не може встановлювати певний факт в резолютивній частині рішення лише для констатації самого факту, без юридичної мети його встановлення.

В порушення зазначених вимог процесуального закону заявник в обґрунтування своїх вимог не конкретизував мету встановлення факту самостійного утримання малолітнього ОСОБА_3 , а також не надав доказів на підтвердження неможливості встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення заяви без руху, із встановленням заявнику строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення факту самостійного утримання дитини батьком.

Надати заявникові строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаних недоліків, відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали.

Роз`яснити заявникові, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяОлена КОВБАСЮК