ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2024 року, прийнятого під головуванням судді Савченко Л.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся досуду з позовом до ОСОБА_1 про про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що 26 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач зазначає, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть. ОСОБА_2 вважає, що подальше спільне життя суперечить його інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

Просив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 листопада 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис№ 363.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб зареєстрований 26 листопада 2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 363, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Не погодившись з зазначеним рішення ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи. Зазначає, що подавала до суду першої інстанції заяву про надання строку на примирення, однак її клопотання не було задоволено. Тоді як позов був поданий ОСОБА_2 на емоціях. У свою чергу вона вважає, що їм вдасться відновити шлюбно-сімейні відносини, які погіршилися у зв`язку з її виїздом за межі

України після початку війни та її лікуванням. Також вказує, що позивач не обґрунтував в суді в чому їх подальше спільне життя суперечить їх інтересам. При цьому суд першої інстанції не дослідив обставини справи та не уникнув формалізму при вирішенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що вважає рішення суду законним та обґрунтованим, наполягає на розірванні шлюбу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29 травня 2024 року надано подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк на примирення тривалістю три місяці.

Зупинено провадження у справі до закінчення строку на примирення.

29 серпня 2024 року від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Чапленко А.І. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Зазначила, що строк на примирення закінчився, фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому за період перебування справи на розгляді в суді сторони не вчиняли жодних дій для примирення.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30 серпня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Чапленко А.І. задоволено.

Поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Призначено справу до розгляду без повідомлення та виклику учасників справи в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане 07 грудня 2023 року повторно, слідує, що 26 листопада 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 363 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10 квітня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, а/з № 343 (а.с.6).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини 3статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи, в тому числі відзиву на апеляційну скаргу та заяви про поновлення провадження по справі вбачається, що ОСОБА_2 не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачкою, при цьому примушування до їх збереження є порушенням права позивача на свободу та особисту недоторканість.

Аналізуючи матеріали справи колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо, на примирення не погодилися.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що надавав сторонам строк на примирення 3 місяці, однак і після закінченні строку позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 жовтня 2024 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук