УХВАЛА

22 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 205/11874/23

провадження № 61-13593ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Макаренко Сергій Сергійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 35 287,12 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2024 року у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року стягнуто з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені у зв`язку з наданням правової допомоги, у розмірі 30 500,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2024 року змінено в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позову, викладено їх в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року скасовано. Заяву адвоката Макаренка С. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Макаренко С. С., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Макаренко С. С., про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, 18 вересня 2024 року Дніпровський апеляційний суд додаткової постанови не приймав, водночас постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року скасовано додаткове рішення суду першої інстанції та залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Макаренко С. С. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України на час подання позову було передбачено, що до переліку малозначних справа відносяться справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на сьогоднішній день, цей розмір обмежений тридцятьма розмірами прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 35 287,12 грн. Ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року (30 х 3 028 грн = 90 840 грн).

Отже судове рішення у цій справі (ані повністю, ані в частині) за загальним правилом не підлягає касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну позову, складність вирішеного питання щодо розподілу судових витрат, встановлені судом апеляційної інстанції обставини, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у цій малозначній справі.

Незгода заявника з встановленими апеляційним судом обставинами не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Також заявником не доведено, що ця справа має виняткове значення для нього та становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскількиОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Макаренко С. С., подав касаційну скаргу на судове рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, частиною першою, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Макаренко Сергій Сергійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року у цивільній справі за позовомакціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович