Справа № 467/1165/24
Провадження № 2/467/292/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №75232294 у розмірі 9 582 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 582 грн. сума заборгованості за відсотками.

Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №75232294 на умовах повернення позики в кінці строку позики, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 грн. на строк позики 30 днів, тобто до 24.07.2021 року зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % на день (базова процентна ставка/фіксована). Договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Того ж дня, 24.06.2021 року позикодавець свої зобов`язання згідно п. 1 Договору позики №75232294 виконав, передав відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача за номером платіжної картки № НОМЕР_1 .

19.11.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу №1911 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників.

Відповідно до Реєстру прав вимог №3 від 19.11.2021 року до договору факторингу №1911 від 19.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 328 грн., з яких: 6 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 328 грн. 94 коп. сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи умови Договору позики №75232294 від 24.06.2021 року, правові висновки, викладені у постанові ВП ВС від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, позивачем зменшено розмір нарахованих первісним кредитором процентів до 3582,00 грн.

Оскільки відповідач належним чином зобов`язання з повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості по процентам не виконав ні перед позикодавцем (первісним кредитором) не перед позивачем, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за

Договором позики №75232294 у розмірі 9 582 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 582 грн. сума заборгованості за відсотками.

Ухвалою від 09.08.2024 року судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.09.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кривіцької Ж.О. надійшла заява про застосування строків позовної давності, у якій адвокат вказує, що спірний договір укладено 24.06.2021 року, 22.12.2021 року позивачем було отримано виконавчий напис №39819 про стягнення грошових коштів в розмірі 20378,00 грн. з відповідача на користь позивача, який в подальшому було визнано таким, що не підлягає виконанню. Отже, позивач знав про існування заборгованості та про дату її виникнення 24.07.2021 року, однак до суду звернувся тільки в серпні 2024 року, тобто пропустив строк позовної давності.

04.09.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кривіцької Ж.О. надійшло клопотання про витребування доказів, у якій адвокат просила витребувати від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №75232294 від 24.06.2021 року первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». У зв`язку з невідповідністю клопотання вимогам п. 2-4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України ухвалою від 05.09.2024 року у його задоволенні відмовлено.

04.09.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кривіцької Ж.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вказала, що відповідач позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не визнає в повному обсязі. При цьому відповідач не заперечує факту укладення спірного договору позики №75232294 від 24.06.2021 року з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», однак заперечує отримання від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передбачених у договорі кредитних коштів в сумі 6 000,00 грн. Також відповідач заперечує факт набуття позивачем права вимоги до нього за договором №75232294 від 24.06.2021 року, оскільки позивачем не надано суду жодного акта приймання передачі реєстру заборгованості, а в матеріалах справи наявні тільки зразки цих документів. Таким чином позивач не довів порушення саме його прав внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором №919488038 від 08.03.2021 року, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Реєстр права вимоги №3 не містить жодного підтвердження виникнення боргу саме в такій сумі, не підтверджено жодним документом в розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік», більше того, позивач сам в позовній заяві підтверджує факт того, що компанія не складала видаткові касові ордери на суму переказу, що є порушенням чинного законодавства, а отже відсутні докази такої операції. на підставі викладеного представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Кривіцька Ж.О. просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

17.09.2024 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Кожем`яченко Ю.М. надійшло клопотання про витребування доказів, у якому вона просила витребувати в АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 , виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 за період з 24.06.2021 року до 27.06.2021 року. Ухвалою від 10.10.2024 року клопотання задоволено.

17.09.2024 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Кожем`яченко Ю.М. надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача підтримала заявлені ТОВ «Фінансова компанія управління активами» позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Щодо непідтвердження переходу права грошової вимоги до ОСОБА_1 від первісного кредитора до позивача зазначила, що до позовної заяви надано додатки №4 та №5 до Договору факторингу №1911 від 19.11.2024 року, які належним чином підтверджують цей перехід. Проценти за користування кредитними коштами розраховані за період з 24.06.2021 року по 24.07.2021 року, тобто в період правомірного користування коштамми за умовами договору позики №75232294 від 24.06.2021 року. Щодо доказів перерахування первісним кредитором коштів відповідачу, то кредит видано на кредитну карту з використанням платіжної системи ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперес», що є платіжною інфраструктурою,

що надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку/еквайер та згідно відповіді ТОВ «Фінансова компанія «Фінексперес» на запит позивача, 24.06.2021 року сума 6000,00 грн. за номером платіжної карти № НОМЕР_1 прийнято до виконання та виконано. Правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ №705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використаннямм спеціальних платіжних засобів», відповідно до п. 5 розділу VІІ якої документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

22.11.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Кривіцької Ж.О. надійшла повторно заява про застосування строків позовної давності, у якій вона доповнила наведені раніше аргументи посиланням на постанову Великої палати ВС від 10.11.2022 року у справі №990/115/22 щодо необхідності позивачу доводити обставини,що виникли внаслідок запровадження воєнного станута унеможливили виконанняучасникомм судовогопроцесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, представник відповідача просив справу розглядати без їх участі.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

24.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір позики №75232294 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Відповідно до п.1 цього договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові коштина погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.3 договору сума позики складає 6000,00 грн. Строк позики 30 днів, процентна ставка (базова на день) 1,99% (фіксована). Дата надання позики 24.06.2021 року. Дата повернення позики (останній день) 24.07.2021 року.

У Договорі позики зазначені реквізити сторін, зокрема рахунок позичальника НОМЕР_1 . Договір підписаний зі сторони позичальника ОСОБА_1 електроннимм підписом одноразовим ідентифікатором 09Y78D6GХР, про що зазначено у договорі та на підтвердженння надано також довідку про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».

У додатку №1 до Договору позики №75232294 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24.06.2021 року «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», який підписаний сторонами та є невід`ємною частиною цього договору, розраховано, зокрема, проценти за користування кредитом за період з 24.06.2021 року по 24.07.2021 року в сумі 3582,00 грн.

Аналогічний розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 за договором позики №75232294 від 24.06.2021 року зроблено позивачем, та розраховано проценти за користування позикою за період з 24.06.2021 року по 24.07.2021 року в сумі 3582,00 грн.

Відповідно до інформації, наданої ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за №05/08-2024-9/ТНПП від 05.08.2024 року, зазначена фінансова установа підтвердила прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та завершення, зокрема, платіжної операції від 24.06.2024 року на суму 6000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 . Номер платежу 08529.

До цієї інформації також надано витяг з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензії для здійснення діяльності з надання фінансових послуг щодо ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес».

Відповідно інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 16.10.2024 року №20.1.0.0.0/7-241014/39537, на ім`я ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 .

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_3 за період з 24.06.2021 по 27.06.2021 року, 24.06.2021 року на карту зараховано переказ 6000,00 грн.

Таким чином, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» виконано умови Договору позики №75232294 та надано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6000,00 грн. в обумовлений цим договором термін 24.06.2021 року.

19.11.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №1911, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (клієнт) передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (фактор) приймає за плату належні «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей.

Пунктом 5.2. Договору факторингу встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги.

Виконання п.5.2. Договору факторингу підтверджено позивачем, та надано суду підписані акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей за договором факторингу №1911 від 19.11.2021 року (за формою, встановленою у додатку №4 до зазначеного договору) (а.с. 19) та акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру заборгованості в електронному вигляді за договором факторингу №1911 від 19.11.2021 року (за формою, встановленою у додатку №5 до зазначеного договору) (а.с. 21).

Відповідно до Реєстру прав вимог №3 від 19.11.2021 року до договору факторингу №1911 від 19.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 328 грн., з яких: 6 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 328 грн. 94 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 23).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису

одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Отже, встановлені судом обставини були перевірені зібраними у справі доказами, які підтверджують, що ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір позики №75232294 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24.06.2021 року та отримав на умовах цього договору позику в сумі 6 000,00 грн. Внаслідок укладення Договору факторингу №1911 від 19.11.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики №75232294 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24.06.2021 року. Розмір заборгованості, яку просить стягнути позивач, зменшений відповідно до умов Договору позики №75232294 та відповідає розрахунку,

зробленому сторонами при його укладенні (а.с. 7 зворот). Надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договір є дійсним, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за договором позики ані первісному кредитору, ані позивачу.

Щодо застосування до позовних вимог наслідків спливу позовної давності у цій справі слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Воєнний стан в Україні триває і на даний час.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про застосування до цієї справи висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 року у справі № 990/115/22, оскільки у справі №990/115/22 ВП ВС зазначила, що строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними. Отже, у справі №990/115/22 ВП ВС сформулював позицію щодо пропуску пропущених процесуальних строків у адміністративному судочинстві, нормами якого не передбачено продовження процесуальних строків у період дії в Україні воєнного або надзвичайного стану, на відміну від Цивільного Кодексу України.

Тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування наслідків спливу позовної давності.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Договором позики №75232294 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24.06.2021 року у розмірі 9 582 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 582 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: 08205, Київська обл., Бучанський р-н, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 98А, кабінет 70; ) заборгованість за договором позики в сумі 9 582 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (місцезнаходження: 08205, Київська обл., Бучанський р-н, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 98А, кабінет 70; ) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення суду складений 27.11.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Догарєва