Справа № 946/8879/23
Провадження № 2/946/1360/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Смокіної Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Тащі Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -
Короткий зміст позовних вимог
13.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що 07 квітня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д. та зареєстрований в реєстрі за № 2030. Згідно пункту 1.2.1. договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.04.2009, Продавець ( ОСОБА_2 ), заявила про те, що земельна ділянка, на який розташований житловий будинок, не приватизована і вона не зверталася із заявою щодо її отримання у власність. У 2023 році позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку під належним їй житловим будинком, однак дізналася про те, що земельна ділянка під житловим будинком була приватизована раніше колишньою власницею будинку. Вважає, що при відчуженні житлового будинку до нового власника переходить право власності на земельну ділянку, тому за нею необхідно визнати право власності на спірну земельну ділянку.
Процесуальні дії суду
Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.04.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2024 постановлено провести розгляд справи в заочному порядку.
Аргументи учасників справи
ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 29.05.2024 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглядати у їх відсутність.
В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
На підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 328-XXIV від 23 травня 2003 року, в приватну власність ОСОБА_2 було передано безкоштовно земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 , площею 0,0647 га.
07.04.2009 за договором житлового будинку від 07.04.2009, ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності на земельну ділянку з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 переоформлено не було.
Позиція суду
У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України в редакції станом на день укладення договору купівлі-продажу житлового будинку (07.04.2009) та ст. 377 ЦК України аналогічного змісту, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
У підпункті ґ) пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних прав» судам роз`яснено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) звернула увагу на принципі єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, оскільки забезпечує цивільний оборот вказаних об`єктів з урахуванням природи речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
Враховуючи, що на час укладення договору купівлі-продажу від 07.04.2009 житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , договір про відчуження земельної ділянки для обслуговування цього будинку не укладався, право власності на земельну ділянку на набувача переоформлено не було, що порушує загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою, та обов`язковість переходу права власності на земельну ділянку у разі переходу права власності на будівлю і споруду, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 12, 13, 77-81, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 368, 370, 372, 377 ЦК України, ст. 78, 89, 120 ЗК України, суд,
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя: Г.І.Смокіна