Справа №720/2590/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 листопада 2024 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Павлінчук С.С. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання підключити подачу природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання підключити подачу природного газу.

Ухвалою судді Новоселицького районного суду від 31 жовтня 2024 року позовна заява була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України.

05 листопада 2024 року представником позивача було направлено на адресу суду заяву про уcунення недоліків позовної заяви в якій останній зазначив, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, за одну з яких позивачем сплачено судовий збір у розмірі встановленим законом та долучено відповідну квитанцію, однак щодо іншої вимоги, зокрема в частині позовних вимог до ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», представник позивача вказував, що відповідно до положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закону) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Перевіривши позовну заяву та заяву про виправлення недоліків на відповідність вимогами ст.175 ЦПК України встановлено, що цим вимогам ЦПК України вона не відповідає, а отже підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону вбачається, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Частиною третьою статті 22 Закону передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» можна зробити висновок, що споживач, право якого порушене і який з огляду на це подає позов, відповідно до статті цього Закону звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції, а також не має обов`язку сплати судового збору в інших судових інстанціях.

Отже, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом.

Суд звертає увагу, що сторона позивача як у позовній заяві, так і у заяві про виправлення недоліків не посилається на обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів» та не зазначає про те, яке право споживача порушене.

За наведених обставин, підстав для відкриття провадження у справі відсутні, а позовну заяву необхідно залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання підключити подачу природного газу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані в ухвалі недоліки в 5-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали та роз`яснити, що у випадку не виправлення зазначених недоліків у вказаний термін позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сергій ПАВЛІНЧУК