УХВАЛА

17 липня 2024 року

м. Київ

справа № 214/4346/21

провадження № 61-9147ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 03 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 29 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів та

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на нього.

03 листопада 2023 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

24 червня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Саксаганського районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2024 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з пунктами 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства.

За пунктом 1 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Згідно з частиною третьою статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року в справі

№ 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) висновувала, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України. Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності в справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції»

від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і

№ 18589/02)).

Подібні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду

від 07 квітня 2021 року в справі № 9901/23/21 (провадження № 11-64заі21), в постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 274/4944/20 (провадження № 61-393св22).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вживає зневажливі висловлювання, які не притаманні для написання ділових документів, що відображають зневажливе ставлення заявника до судової гілки влади, надає зневажливу, іронічну оцінку процесуальних дій та рішень у справі, а також особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні касаційної скарги.

Зокрема, заявник зазначає:

«…особисту зацікавленість судді першої інстанції в умисному затягування розгляду даної справи…», «Такий цинізм судді апеляційної інстанції ОСОБА_4 тільки говорить про її особисту зацікавленість та солідарність останньої з судом першої інстанції…», «Інший ценізм даної судової колегії апеляційної інстанції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - долучених мною чеків те, що в чекі на придбання ліків не зазначено моє П.І.Б. - мене цей факт наповал вразив. Тому я через дану касаційну скаргу хочу, висловити своє бажання щоб уся заробітна плата та пенсія суддів які причетні до розгляду даної справи і виносили такі рішення по цій справі пішла на лікування хвороби яка зявиться в них - яку виявили в мене рак шкіри…», «Ні суд першої інстанції ні апеляційної інстанції даним доказам умисно не надали значення та не прописали це у своїх рішеннях, тобто умисно не надали належної правової оцінки доказам…», «Щодо зацікавленості суду першої інстанції у розгляді справи на користь відповідачів свідчить той факт…», «Питання до Дніпровського апеляційного суду якщо вони вигоражують моїх дітей то може самі візьмуть мене на свое утримання та будуть сплачувати мені аліменти.», «…відповідачі…готові заплатити до - 100000,00 долларів США в касаційній інстанції аби рішення не було змінене.» (мову оригіналу збережено).

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 касаційноїскарги в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим касаційну скаргунеобхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 392ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 03 листопада 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 29 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. М. Ситнік

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров