СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/64/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

07 грудня 2022 року судом винесено заочне рішення у справі, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено.

17.07.2024 року на адресу суду від відповідача - ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення разом із клопотанням про звільнення від судового збору.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.07.2024 року визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У поданій заяві відповідач ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

П. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України встановлює, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Судом винесено заочне рішення у справі 07 грудня 2022 року, ОСОБА_1 направила до суду заяву про перегляд заочного рішення 17.07.2024 року, тобто більше ніж через півтора року.

Як на підставу поновлення строку посилається на те, що про вказане рішення їй не було відомо, вона не отримувала повістки про виклик до суду, не отримувала ухвали суду та рішення суду, вказані судові документи не були їй вручені, що підтверджується довідками про причини повернення/досилання, що наявні в матеріалах справи. Крім того, вказала, що також не отримувала від позивача будь-яких претензій, вимог, листів про наявну суму заборгованості. Лише в зв`язку з обмеженням розрахунків по картці в зв`язку зі стягненням відповідно до виконавчого провадженню, вона дізналась у державного виконавця про наявне виконавче провадження за рішенням Святошинського районного суду міста Києва у справі.

27.06.2024 року через свого представника, на підставі поданої заяви, ознайомилася з матеріалами справи та повним текстом заочного рішення суду від 07 грудня 2022 року.

Однак, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що підстави для поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Суд звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Таким чином, усі судові повістки, ухвали та рішення суду вважаються належно врученими, оскільки були направлені відповідача ОСОБА_1 на її зареєстроване місце проживання, однак повернулись до суду без вручення за закінченням встановленого терміну зберігання.

Таким чином, ОСОБА_4 має навести інші аргументи щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки зазначені судом не приймаються та відхиляються.

Також суд звертає увагу, що за подання заяви про перегляд заочного рішення сплачується судовий збір.

Ч. 6 ст. 285 ЦПК України вказує, що до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

ОСОБА_1 подає клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір.

Щодо цього суд зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір» у ч. 2 ст. 4 встановлено, що за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для встановлення ставки судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, яка подана фізичною особою, необхідно звернутись до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік». Відповідно до ст. 7 зазначеного закону, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривні.

Отже, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,6 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3 ст. 136 ЦПК України).

Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, зокрема, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік

Ч. 2 зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Суду надано витяг із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 від 15.05.2024 року за період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року з яких вбачається, що у останньої доходи відсутні.

Однак, на моменту подачі заяви про перегляд заочного рішення (17.07.2024 року) дана довідка вже не є актуальною, оскільки вона датована 15.05.2024 року, коли відомості щодо 2 кварталу 2024 року ще не були відображені.

Крім того, наведеними правовими нормами Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може …», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 37 постанови від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Вказані в клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 , оскільки не характеризують у повній мірі її майновий стан та відсутність у неї інших доходів. Крім того, сума судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення не є надмірною та становить лише 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд також бере до уваги, що додані до заяваи матеріали не містять даних, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я. Водночас, заявник не надала суду даних про наявність чи відсутність у неї рухомого чи нерухомого майна, банківських рахунків, інших активів; суд не має даних про склад сім`ї, чи є на утриманні непрацездатні члени сім`ї, тощо.

Таким чином, за подання заяви про перегляд заочного рішення відповідач має сплатити судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. та надати суду відповідні докази його сплати.

Отже, відповідач ОСОБА_1 має усунути недоліки заяви про перегляд заочного рішення, які були визначені судом.

За положеннями ч. 8 ст. 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку повернення заяви це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків, який становить 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Горбенко