Провадження № 2/161/3865/24
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

22 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Шестерніна В.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Сіньчук Л.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцькводоканал» про визнання дій протиправними, заборону вчиняти дії та відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

19 липня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов позов ОСОБА_1 до КП «Луцькводоканал» про визнання дій протиправними, заборону вчиняти дії та відшкодування шкоди.

Одночасно з вищевказаним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити КП «Луцькводоканал» вчиняти дії для припинення водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_1 , оскільки такі дії ускладнять виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним з видів забезпечення позову є заборона вчиняти дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18).

Заявник ОСОБА_1 не обгрунтував яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співставивши зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд дійшов також висновку, що захід забезпечення позову, який просить вжити заявник, не є адекватним по відношенню до заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцькводоканал» про визнання дій протиправними, заборону вчиняти дії та відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 22 липня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін