Справа № 296/8099/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі головуючого судді Адамовича О.Й., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання вимоги Дочірньої компанії "ГК "Нафтогаз України" по сплаті заборгованості за спожитий газ недійсною, акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та Споживачем за особовим рахунком не укладеним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним позовом та відповідно до змісту позовних вимог просить:

- з урахуванням вимог статті 19 Конституції України, статей 633, 634, 638, 641, 642 Цивільного Кодексу та Кодексу газорозподільних систем, Закону України " Про ринок природного газу" визнати письмову вимогу Дочірньої компанії "ГК "Нафтогаз України" (в особі заснованого Компанією структурного підрозділу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", ) по сплаті заборгованості за спожитий газ від 09.08.2024 р. споживачем ОСОБА_1 в сумі 10439,99 грн. недійсною, в зв`язку з порушенням публічного порядку з обмеженням заборони Законом щодо неможливості займатися одночасно двома видами господарської діяльності з постачання або розподілу природного газу з одним споживачем;

- на підставі складеного Оператором ГРМ Акту з зазначенням незаконної врізки з перенесенням газового стояка ( Додаток № 4 ) та внесення змін до погодженої раніше схеми газопостачання ( Додаток № 2) - визнати Додаток до Договору про розподіл природного газу (акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ в особі Житомирської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", та споживачем ОСОБА_1 ) за особовим рахунком НОМЕР_1 - не укладеним.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . 23.05.2018 року відбулися несанкціоновані газозварювальні роботи без наряда-допуску від Оператора ГРМ по проведенню робіт, пов`язаних з переносом газового стояка за адресою Комплекса по АДРЕСА_2 з можливою підземною врізкою для подальшого необлікового відбору природного газу до суміжної будівлі, що підтверджено Актом ПАТ "Житомиргаз" від 23.05.2018 року. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та Споживачем, підписаний ним не був, оскільки прибудову здійснено без проектних умов та відповідних погоджень з державними установами. Вважає, що покладання обов`язків за подальшу безпечну експлуатацію газової труби до вул. Бориса Тена, змонтовану над прибудованим магазином та згідно до запропонованого Акту саме на споживача приватного будинку є абсурдним та незаконним з боку Оператора. Також зазначає, що ним жодного разу не була проведена оплата послуг за розподіл природного газу до приватного будинку за адресою АДРЕСА_3 на користь Оператора ГРМ, у зв`язку з чим 13.08.2024 року Оператором на його адресу було надіслано повідомлення про припинення 23.08.2024 року розподілу природного газу через заборгованість у сумі 723,67 грн. Крім того, в серпня 2024 року на його адресу надійшла вимога ТОВ "ГК "Нафтогаз Україна" про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 10439,44 грн, врахованої відповідно до даних Оператора ГРМ Житомирської філії ТОВ ГАЗМЕРЕЖІ. Позивач вказує, що з січня 2020 року плата за доставку була вилучена з рахункуів за газ та всі споживачі зобов`язані були отримувати окремі рахунки від двох незалежних суб`єктів господарювання, відповідно до їх ліцензійних умов щодо відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу, встановлених Закону України "Про ринок природного газу". Однак, як вбачається з отриманих позивачем рахунків за розподіл природного газу та оплати за газ, рахунки виставляються для оплати на одному аркуші паперу з емблемою Газопостачальна компанія НАФТОГАЗ, тобто фактично однією юридичною особою, що засвідчується двома рахунками на одному аркуші паперу. Відповідно до офіційно оприлюднених даних ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" є засновником та володіє 100% прав власності застованого у вересні 2022 року ТОВ "Газорозподільні мережі України" (), відповідно є засновником та володіє 100% прав власності Житомирської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" () та надає послуги з розподілу природного газу в місті Житомирі. Також, відповідно до офіційно оприлюднених даних ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" є засновником та володіє 100% прав власності заснованого 13.11.2015 року ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (). Всі вказані юридичні особи знаходяться фактично в одній будівлі в АДРЕСА_4 та мають однакові засоби зв`язку. Позивач вважає, що звернення двох структурних підрозділів та фактичної наявності двох рахунків на оплату послуг з постачання та розподілу природного газу одному споживачу на одному аркуші із присвоєнням одному споживачу за однією адресою розміщення приватного будинку в АДРЕСА_5 одночасно двох різних рахунків: 110249701 та є явним порушенням Закону України "Про ринок природного газу", зокрема суперечить вимогам пункту 35 статі 1 розділу 1 вказаного Закону. Законодавством встановлено відокремлення функцій одночасного здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку одній юридичній особі (або застованих нею юридичних підрозділів) в наданні послуг з розподілу та постачання природного газу одному споживачу. Також звертає увагу, що новий Оператор ГРМ, починаючи з вересня 2023 року жодного разу з приводу оформлення будь-яких договорів до нього не звертався, відповідно достовірного додатку до договору про розподіл природного газу (Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та Споживачем ОСОБА_1 ) досі Оператором ГРМ не укладено з невідомих позивачу підстав, вимога про оплату послуг з постачання природного газу є незаконною.

05.09.2024 ухвалою суду цивільну справу №296/8099/24 призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

13.09.2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу АДРЕСА_4 .

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходженням від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.

Так, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

21.12.2020 року на адресу ОСОБА_1 було надіслано лист в якому Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" повідомило, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . В додатку до вказаного листа зазначено акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем, та Типовий договір розподілу природного газу (а.с.9).

Так, згідно долученого позивачем до позовної заяви копії акту № розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем, за адресою АДРЕСА_1 , межа балансової належності між газовими мережами Оператора ГРМ та споживача встановлюється на місці забезпечення потужності (місці врізки) на підземному газопроводі низького тиску сталь ДУ250мм м. Житомир, вул. Б.Тена, який знаходиться на балансі в АТ "Житомиргаз" (а.с.10).

09.08.2024 року ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" було надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 10439,44 грн. по особовому рахунку НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

13.08.2024 року ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" на адресу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про припинення розподілу природного газу, в якому зазначено, що станом на 13.08.2024 року по його особовому рахунку НОМЕР_1 обліковується заборгованість в сумі 723,67 грн. 23.08.2024 року буде здійснено припинення розподілу природного газу на його об`єкт за несвоєчасну та/або неповну оплату послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу (а.с.19).

Позивач заперечуючи обставини розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та між ним як споживачем, а також посилаючись на порушення законодавства, що регулює ринок природного газу в частині недопущення надання однією юридичною особою послуг з постачання та розподілу природного газу, заявив позовні вимоги до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Предметом позовних вимог є визнаня Додатку до Договору про розподіл природного газу (акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ в особі Житомирської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України", та споживачем ОСОБА_1 ) за особовим рахунком НОМЕР_1 - не укладеним, а також визнання письмової вимоги Дочірньої компанії "ГК "Нафтогаз України" (в особі заснованого Компанією структурного підрозділу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", ) по сплаті заборгованості за спожитий газ від 09.08.2024 р. споживачем ОСОБА_1 в сумі 10439,99 грн. недійсною з підстав неможливості займатися одночасно двома видами господарської діяльності з постачання або розподілу природного газу.

Судом встановлено, що ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 "Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ АГРОСИНТЕЗ ТРЕЙДІНГ", ТОВ "МАРГАЗ", ТОВ "АГРО ГАЗ", TOB "ІНТРО ГАЗ", ТОВ ПОДІЛЛЯГАЗПОСТАЧ", СП ПГНК. ТОВ "ВІЄНА КОНСАЛТ", ТОВ "НАФТОГАЗНАДРА", ТОВ "ГАЗ ТА НАФТОПРОДУКТИ", ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД", ТОВ "ГК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", ТОВ "АЛЬТАІР-ІНВЕСТ" та TOB "ТК ІНДУСТРІЯ".

Постановою КМУ від 29.04.2022 року № 489 "Про внесення змін до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" обов`язки щодо продажу та постачання природного газу операторам газорозподільних систем покладено на ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Згідно постанови НКРЕКП від 31.08.2023 № 1593 АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" () зупинено дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 847, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Зобов`язано АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" до 31.12.2023 передати грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ "Житомиргаз" на праві власності, для забезпечення виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" () невиконаних АТ "Житомиргаз" зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ "Житомиргаз" з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходів державного контролю НКРЕКП діяльності АТ "Житомиргаз" у 2022 - 2023 роках.

Отже господарську діяльність з постачання природного газу операторам газорозподільних систем здійснює ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", а господарську діяльність з розподілу природного газу на території Житомирської області проводить ТОВ "Газорозподільні мережі України", яке здійснює облік природного газу в особі Житомирської філії Товариства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII (далі за текстом - Закон №329) ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG; розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Пунктами 28, 35, 39 частини 1 статті 1 Закону №329 передбачено, що постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів; розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу; суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону №329 господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону №329 постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ч.1 ст. 37 Закон №329 оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Згідно з пунктом 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Відповідно до п.4 та п. 5 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРМ Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів.

У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Відповідно до положень пункту 5 глави 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством.

Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання.

Відповідно до глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу.

Згідно пункту 5.10 глави 5 розділу V Правил безпеки системи газопостачання України власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні забезпечувати безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання.

Згідно п. 1 розділу І Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 року, ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Відповідно до п.п.2, 3 розділу І вказаних Правил, дія останніх поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС. Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Правил, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам (п. 2 розділу ІІІ Правил).

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Правил, постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам (далі постачальник із спеціальними обов`язками), додатково розміщують редакцію договору у друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності. Постачальники із спеціальними обов`язками не мають права відмовити побутовим споживачам, об`єкти яких знаходяться в межах їх закріплених територій, в укладенні договору постачання природного газу та на період відсутності у побутового споживача іншого постачальника зобов`язані постачати природний газ такому споживачу на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та з урахуванням вимог цих Правил.

Згідно п.25 розділу ІІІ Правил, у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін (постачальника та споживача) може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності діючого графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи неоплати поточних платежів постачальник має право у порядку, визначеному цим розділом та договором постачання природного газу, припинити або обмежити постачання природного газу на об`єкт споживача до повного погашення заборгованості, крім випадків, передбачених цим пунктом. Після отримання на інформаційній платформі повідомлення про намір споживача укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником постачальник не має права припинити або обмежити постачання природного газу на об`єкт споживача.

З матеріалів справи, зокрема з повідомлення про припинення розподілу природного газу від 13.08.2024 року (а.с. 19), вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ від 09.08.2024 року (а.с. 22), виставленого рахунку за спожитий газ та рахунку за послугу з розподілу газу від 07.07.2024 року (а.с. 20), надісланого позивачу Акту №1 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та Споживачем від 06.09.2024 року (а.с. 39, 40) вбачається, що правовіносини з постачання та розподілу природного газу існують між позивачем та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" () (як постачальником), а також між позивачем та ТОВ "Газорозподільні мережі України" () (як опереатором газорозподільних систем).

З відкритої інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 13.11.2015 року зареєстровано юридичну особу Товариство з обмежено відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", , вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний).

Також з відкритої інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 02.09.2022 року зареєстровано юридичну особу Товариство з обмежено відповідальністю "Газорозподільні мережі України", , вид економічної діяльності розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопровідні (основний).

З цих же відомостей вбачається, що засновником юридичних осіб - Товариства з обмежено відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та Товариства з обмежено відповідальністю "Газорозподільні мережі України" є Дочірня компанія "ГазУкраїни" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" .

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом (ч. 1 ст. 83 ЦК України).

Згідно ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч.1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Частинами 1-3 статті 95 ЦК України передбачено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва.

Згідно ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Згідно ч.1 ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване однією або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділено на частки.

Таким чином позивачем не доведено, що саме відповідач ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» як юридична особа здійснює постачання та розподілу природного газу за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач є лише засновником таких юридичних осіб та наділений відповідними правами учасника юридичних осіб (корпоративними правами).

Суд не бере до уваги посилання позивача на надходження на його адресу на одному аркуші рахунків на оплату послуг з постачання та розподілу природного газу, як твердження про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" є структурними підрозділами Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", що на думку позивача свідчить про заявлення позову до належного позивача, а також про порушення вимог законодавства щодо розмежування господарюючих суб`єктів з постачання та розподілу природного газу.

Судом встановлено, що відповідно до нормативних актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Кабінету Міністрів України здійснювати таку діяльність за місцем проживання позивача мають право окремі юридичні особи, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України. При цьому наявність на надісланому позивачу аркуші з рахунками логотипу Газопостачальна компанія НАФТОГАЗ, а також доводи про розташування товариств за однією адресою, не свідчить про те, що вони є структурними підрозділами без права юридичної особи в розумінні статті 95 ЦК України.

Отже ТОВ "Газорозподільні мережі України" та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" є окремими суб`єктами господарювання на правах юридичної особи та виступають у своїй діяльності окремо від Дочірньої Компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та наділенні відповідними правами та обов`язками по відношенню до позивача у спірних правовідносинах, в т.ч. на них покладено обов`язок відповідати перед позивачем.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Системний аналіз цих норм ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладено обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі.

При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (частина перша статті 51 ЦПК України).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин, суд відмовляє у задоволенні позову.

Проаналізувавши вищезазначені норми права та встановивши фактичні обставини справи в сукупності із наданими доказами, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із позовом до неналежного відповідача, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Належним відповідачем по даній справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (Житомирська філія).

Отже пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Керуючись Законом України «Про ринок природного газу», ЦК України ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання вимоги Дочірньої компанії "ГК "Нафтогаз України" по сплаті заборгованості за спожитий газ недійсною, акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та Споживачем за особовим рахунком НОМЕР_1 не укладеним, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", адреса: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд.1.

Головуючий суддя О. Й. Адамович