Провадження №2/367/6300/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про направлення за підсудністю

26 листопада 2024 суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Вказану позову заяву 25.11.2024 було передано в провадження судді Мерзлого Л.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

З відповіді Єдиного державного демографічного реєстру №624260 від 26.11.2024, вбачається, що останнім відомим місцем реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 , дата зняття з реєстрації: 07.09.2022.

Отже за правилами загальної та альтернативної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 27 та ч.10 ст.28 ЦПК України, вимоги позивача до відповідача територіально не підсудні Ірпінському міському суду Київської області.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про зареєстроване місце проживання відповідача, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - передати за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва (адреса: 03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14-а).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Л.В. Мерзлий