КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

19 липня 2024 року місто Київ

справа № 752/2311/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів cудової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.,

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 06 червня 2024 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги в новій редакції, із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, яка повинна відповідати вимогам ст. 356 ЦПК України, надання її копій та копій доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також оригіналу квитанції про сплату судового збору.

09 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року, до якої була долучена квитанція про сплату судового збору.

Проте, апелянтом вимоги встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року були виконані не в повному обсязі, а саме не надано апеляційної скарги в новій редакції із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, яка повинна відповідати вимогам ст. 356 ЦПК України та її копій відповідно до кількості учасників справи.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою апеляційного суду від 05 липня 2024 року усунуті в повному обсязі не були, тому згідно з ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: