Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/352/24
Провадження № 2/499/247/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 липня 2024 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Погорєлова І. В. за участі секретаря судового засідання Дібрової О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області (нині Красносільська сільська рада Одеського району Одеської області), що належала померлій. Позивач є спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 за заповітом. Про наявність заповіту та факт смерті позивачу було невідомо. Про дані факти повідомила приватний нотаріус, який видала дублікат заповіту 04.03.2024 року. Строк для прийняття спадщини позивач пропустила у зв`язку з тим, що їй було невідомо про наявність заповіту на її ім`я. Нотаріальна контора відмовляється приймати заяву про прийняття спадщини в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв та клопотань не надавали, відзиву не подавали

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, надані позивачем, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) серія НОМЕР_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Одеської області Дучко В. М. та заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку № 6, масив № 1,2 розміром 6.70 га, цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області, належну їй згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого Іванівською райдержадміністрацією 28 листопада 2003 року.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на земельну ділянку, вказану у заповіті.

Як вбачається з позовної заяви про наявність заповіту та факт смерті ОСОБА_1 було невідомо. Про дані факти її повідомила приватний нотаріус, яка видала їй дублікат заповіту 04.03.2024 року

Таким чином, у встановлений законом строк позивач не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно відомостей, які містяться в інформаційній довідці зі спадкового реєстру (спадкової справи та видані їх на підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76722216 від 23.04.2024 року, виданої Приватним нотаріусом Дучко В. М., вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось, оскільки інформація в реєстрі відсутня.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення позивачці ОСОБА_1 додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Закон надає фізичній особі право призначити спадкоємців шляхом складання заповіту та розподілити спадкове майно, майнові права та обов`язки на свій погляд.

Заповіт розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку. За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином. Як правочин він має відповідати всім вимогам, що звичайно пред`являються до правочинів відповідно до ЦК.

Його значення полягає в тому, щоб визначити порядок переходу всього майна, майнових прав та обов`язків до певних осіб, який буде існувати після смерті заповідача.

Заповідач має право за своїм розсудом заповідати майно будь-яким особам, будь-яким чином визначити частки спадкоємців в спадщині, позбавити спадщини одного, кількох чи всіх спадкоємців за законом, не зазначаючи причин такого позбавлення, а також включити до заповіту інші розпорядження, передбачені правилами ЦК про спадкування, скасувати чи змінити складений заповіт.

Заповіт складений відповідно до ст. ст. 1247, 1248 ЦК України.

Згідно до ст. 1255 ЦК України, таємниця заповіту, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не могла дізнатися щодо факту складення цього заповіту, до повідомлення приватним нотаріусом, яка видала дублікат заповіту 04.03.2024 року.

Згідно із принципом свободи заповідання спадкування за законом має місце у разі відсутності заповіту або визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини (ч. 2 ст. 1223 ЦК).

Позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може.

З урахуванням вищенаведених вимог закону, волевиявлення ОСОБА_5 на передачу майна у порядку спадкування ОСОБА_1 , яка не просто помилялась з причин юридичної необізнаності у способі прийняття спадщини, а взагалі не знала про існування заповіту, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України.

У правових висновках у справі № 6-496цс17 від 06 вересня 2017 року та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 Верховний Суд України висловив правову позицію щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю спадкоємця про наявність заповіту.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що позивач знала про існування заповіту.

Внаслідок цього було порушено право позивача на перехід права власності на майно зазначене в заповіті, від спадкодавця до спадкоємця.

Відповідно до вимог частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з викладеного вище, порушеного права позивача на спадкування, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов у цій частині також є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після смерті ОСОБА_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачу заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку чотири місяці.

Керуючись ст.ст.12,13,78,81,89,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_2 , додатковий строк чотири місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ