КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року про повернення заяви позивачеві по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 1 135 350,00 грн., завдану внаслідок ушкодженням здоров`я. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у рамках кримінального провадження №00000942 від 09.10.2014 надав неправдиві свідчення відносно ОСОБА_1 , внаслідок яких, через постійні душевні переживання, позивачка захворіла на астенію, стан хронічної втоми та гіпертонічний криз.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано час на усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку з тим, що позивач не виконала вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 19.07.2024.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 , оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суд від 18.09.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано час для усунення недоліків, зокрема, скаржнику потрібно було усунути виявлені недоліки надавши до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору (оригінал квитанції) у встановленому законом розмірі за належними реквізитами та копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Зазначеною ухвалою було встановлено, що позивачем в позові заявлені вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної неправдивими свідченнями відповідача, а не каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, а тому положення п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на які посилалась позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, в даному випадку застосуванню не підлягають, у зв`язку з чим клопотання про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, а апеляційна скарга без руху, для сплати позивачем судового збору.

25.09.2024 ОСОБА_1 подала заява про усунення недоліків до якої долучила копію апеляційної скарги для відповідача, разом з тим, недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 18.09.2024 усунуто не в повному обсязі, оскільки не було надано доказів сплати судового збору.

У поданій заяві, скаржниця повторно вказувала на те, що предметом позову є відшкодування моральної і матеріальної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я, а не відшкодування моральної і матеріальної шкоди внаслідок неправдивих свідчень, як вказав суд апеляційної інстанції, а тому вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На подані пояснення, ухвалою Київського апеляційного суду від 01.10.2024 скаржниці продовжено процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги та роз`яснено заявнику право в десятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, усунути виявлені недоліки.

Судом було роз`яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягатиме поверненню.

На ухвалу Київського апеляційного суду від 01.10.2024, ОСОБА_1 , 08.10.2024, надала суду пояснення, в яких наполягала на тому, що остання звільнена від сплати судового збору.

Станом на 23.10.2024, недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху від 18.09.2024 та в ухвалі про продовження процесуального строку від 01.10.2024скаржницеюне виконано.

Оскільки скаржником не усунуто недоліки, то апеляційна скарга є такою, що оформлена з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

За змістом ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо недоліки заяви не усунуто, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищенаведене, оскільки недоліки апеляційної скарги усунуто не було, апеляційна скарга підлягає поверненню.

При цьому слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 серпня 2024 року про повернення заяви позивачеві по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкодивважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді