Провадження № 2/369/1812/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про забезпечення позову)

19.07.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/12113/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Боярський відділ ДРАЦС у Фастівському районі Київської області, ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Боярський відділ ДРАЦС у Фастівському районі Київської області, ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини.

З метою забезпечення позову 16 липня 2024 року позивачем було подано заяву про забезпечення позовних вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа № 369/12113/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Боярський відділ ДРАЦС у Фастівському районі Київської області, ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що Позивач не вважає себе біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився під час спільного проживання Позивача та Відповідача, а тому оспорює свою батьківство та просить виключити відомості про своє батьківство з актового запису № 511 від 08 грудня 2010 року про народження ОСОБА_3 , зробленого Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (нині Боярський відділ ДРАЦС у Фастівському р-ні Київської обл. ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ)).

Враховуючи, що 28.09.2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було прийнято рішення по справі № 369/8170/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким позов задоволено повністю та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, а також по вказаному рішенні було відкрито виконавче провадження № 74335257 від 04.03.2024, яке перебуває на виконанні у Городищенському ВДВС у Черкаському районі Черкаській області ЦМУ МЮ (м. Київ), виникла необхідність у звернення до Києво-Святошинського районного суду Київської області із даною заявою про забезпечення позову та заборонити Городищенському ВДВС у Черкаському районі Черкаській області ЦМУ МЮ (м. Київ) здійснювати стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , а також заборгованості по ним.

Накладення заборони пояснюється тим, що у випадку задоволення позову ОСОБА_1 , відбудеться захист порушеного в Позивача права, оскільки саме батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, а не сторонні люди. Окрім цього, на утриманні ОСОБА_1 перебуває малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є дитиною з інвалідністю та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Таким чином, ОСОБА_1 являється єдиним годувальником сім`ї, а, окрім цього, витрати на лікувальні процедури для сина ОСОБА_4 вимагають значної суми коштів.

На підставі вище наведеного заявник просив суд зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 74335257 від 04.03.2024.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наступне.

Згідно правил статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, предмет та підстави спору, який виник між сторонами, співмірність обраних позивачем видів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суддя приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити у подальшому виконання рішення суду, а відтак, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню та забезпеченню позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 74335257 від 04 березня 2024 року, до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву - задовольнити.

В якості забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі зупинити стягнення у виконавчому провадженні відкритому Головним державним виконавцем Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) № 74335257 від 04 березня 2024 року за виконавчим листом виданим 29 січня 2024 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у цивільній справі № 369/8170/23 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ПОЗИВАЧ/СТЯГУВАЧ:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

ВІДПОВІДАЧ/БОРЖНИК:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА