РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю секретаря Судових засідань Мухи Р.П..,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 21.11.2022 року (згідно дати поштового відправлення) звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом до ОСОБА_2 із вимогами стягнути на його користь з останньої аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з розрахунку на місяць, встановленого державою на 01 липня поточного року, з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У позовній заяві ОСОБА_1 викладено наступну позицію. Він з 29.10.2005 року до 07.02.2014 року перебував з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.02.2014 року розірваний. Від даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу за спільною згодою батьків залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_2 15.08.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом у справі №686/9305/16-ц задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 750 грн щомісячно, починаючи з 08.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що до березня 2021 року їхня донька проживала з матір`ю, а на початку весни 2020 року їхня спільна донька ОСОБА_4 вирішила проживати з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане рішення повністю відповідає положенням ч.3 ст.160 СК України, відповідно до якої, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Зауважив, що за його місцем проживання дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, він як батько з березня 2021 року самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток доньки, оскільки остання мешкає з ним. Він повністю самостійно утримує доньку, займається її вихованням, піклується про її гармонійний розвиток, підліткові зміни, забезпечує матеріально. У зв`язку з наведеним вище у вересні місяці 2022 року він звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом про припинення стягнення аліментів, починаючи з 01.09.2022 року, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2006 року народження, в розмірі 750 грн щомісячно (справа №686/19782/22, провадження №2/686/5600/22) (а.с.1-2).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20.12.2022 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.21,22) позивач ОСОБА_1 06.01.2023 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та 03.01.2023 року відповідач ОСОБА_2 отримала копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви із додатками.

13.01.2023 року до суду надійшли письмові пояснення позивача ОСОБА_1 , згідно яких він вказав, що у тексті позовної заяви ним було допущено помилку щодо зазначення дати, відколи його донька почала проживати разом з ним, а тому просив вважати вірною дату, з моменту якої донька почала проживати з батьком, з 01.02.2022 року.

20.01.2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , згідно якого вона просила відмовити у задоволенні даного позову повністю. Вказала, що вона має такий матеріальний і сімейний стан, що не спроможна сплачувати аліменти взагалі, так як вона офіційно знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Період відпуски з 13 вересня 2021 року до 17 липня 2024 року. У зв`язку з цим ніде не працює, оскільки сидить вдома та доглядає за дитиною, інших доходів у неї немає. Також зауважила, що позивач свідомо надав завідомо неправдиві дані про проживання їхньої дочки разом з позивачем, тричі вказавши різні та невірні дати (березень 2021, весна 2020, березень 2021). Повідомила, що їхня спільна дочка ОСОБА_4 проживала разом з нею до березня 2022 року. Крім того, вказала, що не відповідає дійсності посилання позивача на акт від 03.02.2022 року, виданий депутатом Ірпінської міської ради, щодо проживання їхньої доньки ОСОБА_4 разом з позивачем, чим вводить суд в оману, так як в акті немає підтвердження про проживання їхньої доньки разом з позивачем.

09.02.2023 року судом отримано письмову відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив, згідно якої він вказав, що на початку зими 2022 року донька сторін у справі вирішила проживати з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується актом від 03.02.2022 року, виданим депутатом Ірпінської міської ради Гуріним А.В., відповідно до якого ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_5 та трьома дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Акт засвідчений підписами сусідів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Таке рішення дитини відповідає положенням ч.3 ст.160 СК України та є виправданим і логічним, оскільки за місцем проживання батька дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, належний догляд та спілкування, якого потребує дитина відповідного віку. Зауважив, що доводи відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання доньки у зв`язку з її перебуванням у відпустці по доголяду за дитиною є такими, що суперечать нормам чинного законодавства та принципам СК України. Наявність у матері молодшої дитини не важає підставою для припинення піклування чи утримання старшої дитини. Окрім того, у молодшої дитини є ще й батько, який за законом зобов`язаний утримувати свою дитину та матір дитини, яка перебуває у відпустці по догляду останньої. Наголосив, що у нього окрім доньки ОСОБА_4 також є діти від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте це не стало йому завадою піклуватися про доньку ОСОБА_4 і в той час, коли вона проживала з матір`ю і наразі, коли донька проживає з ним та перебуває на його утриманні. Зауважив, що з моменту звернення матері дитини до суду з позовом про стягнення аліментів, він як батько неухильно виконував рішення суду та сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 незважаючи на те, що мав молодших дітей від іншого шлюбу. Посилання відповідача на те, що позивач зазначає різні дати, з якого часу донька проживає з татом є безпідставними, оскільки неоднакове зазначення дат є опискою та він не вводить сторін судового процесу в оману.

14.03.2023 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, згідно якого відповідач просила відмовити позивачу у розгляді відповіді на відзив, так як позивач порушив строк надання відповіді на відзив на позовну заяву, який встановлено на протязі п`яти днів з дня отримання відзиву відповідача. Позивач отримав лист з відзивом на позовну заяву 25.01.2023 року, про що вказує штамп з датою на підтвердженні про вручення поштового відправлення рекомендованим повідомленням, або перевірка листа за номером відправлення у додатку Укрпошти. Відправив лист з відповіддю на відзив позивач лише 07.02.2023 року, тобто на 14-й день, що відстежується за номером відправлення на сайті Укрпошти, а також за підписом у додатку та самої відповіді на відзив, на яких стоїть дата "7 лютого". Також вказала, що у відповіді на відзив позивач зазначає, що факт проживання доньки із ним підтверджується актом від 03.02.2022 року, виданого депутатом Ірпінської міської ради ОСОБА_10 , але у позовній заяві прізвище доньки в акті не значилось, а з`явилось лише через рік і лише після того, як на це було звернено її увагу, що свідчить про два різних акти, які не могли бути видані у той самий день. Тому просила надати цьому оцінку. Крім того, вказала, що у неї немає можливості, а не бажання сплачувати аліменти, так як на сьогоднішній день вона отримує 860 грн на місяць виплати допомоги при народженні дитини, інших доходів у неї немає. Вона офіційно знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Період відпустки з 13.09.2021 року до 17.07.2024 року. Стосовно відповіді позивача про те, як він, як батько, неухильно виконував рішення суду про сплату аліментів на утримання доньки повідомила, що останній аліменти сплачував несвоєчасно і не у повному обсязі, з постійним нагадуванням та відмовками, мотивувавши це тим, що у нього і без неї з донькою проблем вистачає, прикриваючись своїми дітьми від іншого шлюбу, чим постійно ставив її у скрутне матеріальне становище. Наразі позивач накопичив заборгованість і продовжує уникати сплати боргу. Підрахувавши заборгованість, про яку вона вирішила більше не згадувати йому, врахувавши, що донька переїхала до нього, було виявлено борг у розмірі 23276 грн, який був накопичений до 31.01.2022 року. Пеня від сплати аліментів також складає 23276 грн. Просила прийняти дане заперечення, надавши вказаним обставинам юридичної оцінки, відмовити позивачу у розгляді відповіді на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини та у задоволенні даного позову до повного погашення заборгованості позивачем.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 22.06.2023 року було зупинено провадження в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення цивільної справи №686/19782/22, посилання на яку навів позивач ОСОБА_1 за змістом позовної заяви.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 22.11.2023 року поновлено провадження у даній цивільній справі з підстав набрання законної сили рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.08.2023 року в справі №686/19782/22.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.4-5) та довідки виконкому Жмеринської міської ради від 29.11.2022 року №02-5/10-2689 (а.с.15) позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади від 04.11.2022 року (а.с.7) та довідки Хмельницької міської ради від 09.12.2022 року №2991/03-10 (а.с.17) відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

За даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8) встановленно, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення аліментів на утримання якої є предметом спору.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.31) відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ще однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії наказу (розпорядження) Виробничий підрозділ Вагонна дільниця станції Хмельницький філії "Пасажирська компанія" АТ "Укрзалізниця" від 31.08.2021 року №1156/в (а.с.32) відповідачу ОСОБА_2 , провіднику пасажирського вагону у вказаному виробничому підрозділі, за місцем роботи було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення трьох років на період з 13.09.2021 року до 17.07.2024 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2023 року, яке набуло законної сили 07.09.2023 року (а.с.60-61), та відповідні відомості щодо якого містяться у Державному реєстрі судових рішень, припинено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 750 гривень щомісячно, присуджених рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.08.2016 року. Серед решти рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2023 року встановлено, що з лютого 2022 року неповнолітня ОСОБА_3 стала постійно проживати разом з батьком ОСОБА_1 , та її вихованням і утриманням займається лише він.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному.

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд, аналізуючи зазначені вище норми матеріального права, вважає що право на отримання аліментів для дитини має той з батьків, з яким проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком, особистим та індивідуальним, як матері так і батька. Також, при вирішенні цього спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року в справі №711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суду необхідно враховувати стан здоров`я та матеріальний стан як дитини так і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на досліджені в судовому засіданні докази та з урахуванням наданим відповідачем заперечень в судовому засіданні встановлено наявність невирішеного цивільного спору сторін щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Також судом враховується, що відповідачем ОСОБА_2 фактично не заперечується своє батьківство (материнство) стосовно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, незалежно від зауважень відповідача стосовно представлених позивачем відмінного змісту двох актів органу місцевого самоврядування, факт проживання неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачем ОСОБА_1 з лютого 2022 року, включно на час подання даного цивільного позову до суду, який встановлений Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.08.2023 року, яке набуло законної сили, у відповідності до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню при розгляді даної цивільної справи, у якій беруть участь ті самі фізичні особи, щодо яких встановлено цю обставину.

На підставі цього суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку відповідача ОСОБА_2 щодо надання утримання своїй неповнолітній дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд визнає неаргументованими доводи сторони відповідача щодо неможливості сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за іншою дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відсутності іншого доходу, оскільки обов`язок утримувати кожну дитину є рівною мірою обов`язком, особистим та індивідуальним, як матері так і батька. Натомість наявність у відповідача на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини не може впливати на її обов`язок надавати матеріальну допомогу своїй старшій неповнолітній дитині, яка цього також безумовно потребує.

Також у відповідності до положень ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, чим фактично є встановлений законом обов`язок батьків надання утримання, зокрема грошового, своїм неповнолітнім дітям.

Проте, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров`я неповнолітньої доньки, на утримання якої заявлено про стягнення аліментів з відповідача, а також недоведення позивачем належними та допустимими доказами отримання відповідачем доходу із значним перевищенням розміру оспорюваних аліментів і невстановлення недоведеності відповідачем джерела своїх доходів, оспорювані аліменти суд вважає необхідним визначити у меншому від заявленого розміру, а саме у встановленому законом мінімальному гарантованому розмірі аліментів на одну дитину, тобто в розмірі 1372 грн на місяць, що в грошовому обчисленні дорівнює 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років станом на час подання даного позову (2744 грн х 50%), й становитиме належне забезпечення потреб неповнолітньої доньки з боку матері за рівного обов`язку сторін щодо спільного надання утримання їх неповнолітній дитині, та не порушуватиме прав відповідача, перебуваючи у межах одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якою та є. У зв`язку з цим даний позов в межах заявлених позовних вимог підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд визнає необгрунтованими доводи відповідача ОСОБА_2 стосовно наявності заборгованості позивача ОСОБА_1 із сплати раніше присуджених до стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , а також боргу по пені за прострочення вказаних аліментів, оскільки розмір цих заборгованостей за не представлення об`єктивних відомостей про відсутність спору сторін щодо них, належно не визначений рішенням суду та не оспорено у спосіб подання зустрічного позову, що не визначає повноважень суду врахування цих обставин для взаємного заліку у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що згідно вимог п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (а.с.3) за відповідною ставкою вимог майнового характеру фізичної особи.

З огляду на відсутність застереженого ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" клопотання позивача про повернення судового збору, це питання судом не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст. 180-183, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_3 ) на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканця АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з 21.11.2022 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на користь держави одноразово 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м. Київ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 21.11.2022 року до 21.12.2022 року, допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.