Єдиний унікальний номер 341/2060/24
Номер провадження 2/341/692/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 листопада 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

УСТАНОВИВ

Представник ОСОБА_3 в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позові просить:

- розірвати шлюб, укладений між сторонами, який зареєстрований 27 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 85;

- стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 липня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб. З серпня 2024 року сторони остаточно припинили подружні стосунки. Кожен живе своїм життям, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Сторони не цікавляться життям один одного. Спільне господарство не ведуть. Кожен має окремий бюджет. У сторін різні характери. Відсутнє взаєморозуміння та бачення спільного майбутнього. Позивачка не бажає примирення з відповідачем та наміру зберегти шлюб. Син сторін вже дорослий. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між сторонами.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження.

Судове засідання призначено на 31 жовтня 2024 року. Визнано обов`язковою явку позивачки у судове засідання.

Копію ухвали про відкриття провадження 10 жовтня 2024 року надіслано до електронного кабінету представника позивачки адвоката Козара М. В.

Також, копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками надіслано на офіційно зареєстровану адресу відповідача, яку відповідач отримав 21 жовтня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

30 жовтня 2024 року представник позивачки надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивачки. Проти заочного рішення не заперечує. До цієї заяви додав заяву позивачки, у якій остання зазначає, що з`явитись у судове засідання не має можливості, оскільки виїхала до Італійської Республіки. Проте, вона на позові наполягає. Все викладене адвокатом у позові є дійсне з її слів. Також, зазначає, що її чоловік перебуває у стосунках з іншою жінкою. Тому, наполягає на розірванні шлюбу. Просить розгляд справи здійснювати без її участі та визнати її неявку поважною.

У судове засідання 31 жовтня 2024 року сторони не з`явились.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року визнано обов`язковою явку сторони позивачки у судове засідання. Виклик такої здійснено шляхом надсилання цієї ухвали до електронного кабінету представника позивачки.

Судове засідання відкладено на 06 листопада 2024 року.

У судове засідання 06 листопада 2024 року з`явився представник позивачки, відповідач не з`явився.

У зв`язку з неявкою відповідача, судове засідання відкладено на 22 листопада 2024 року.

У судове засідання 22 листопада 2024 року сторони не з`явились.

Представник позивачки 22 листопада 2024 року подав до суду заяву, у якій зазначив, що позивачка перебуває у Італійській Республіці та з`явитись до суду не має можливості. Просить розглянути справу по суті та задовольнити позовні вимоги. На підтвердження перебування позивачки в Італійській Республіці надав копію паспорта позивачки для виїзду за кордон з відміткою про виїзд з України у серпні 2024 року.

Відповідач у судове засідання не з`явився. На офіційно зареєстровану адресу відповідача повторно надсилалась повістка-повідомлення про розгляд справи, яку відповідач отримав 19 листопада 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 31).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судові засідання не прибував.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, оскільки відповідач повідомлений належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавав, а представник позивачки не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Від спільного проживання у сторін є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Неаполь, що підтверджується копією витягу зі свідоцтва про народження, яке перекладене з італійської мови на українську мову.

Позивачка перебуває за межами України, що підтверджується відміткою у копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон про виїзд з України у серпні 2024 року.

Відповідно до змісту позову шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Кожен живе своїм життям. Спільне господарство не ведуть. У сторін відсутнє взаєморозуміння та бачення спільного майбутнього. Внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Позивачка не бажає примирення з відповідачем та наміру зберегти шлюб. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між сторонами.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав.

Розглядаючи спір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини. Пасивна поведінка відповідача також свідчить про відсутність бажання зберегти шлюб. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а. с. 3).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263, 265, 268, 274, 279, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 27 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 85.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене).

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його скасування.

Повний текст рішення складено 26 листопада 2024 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ