Справа № 591/7974/24
Провадження № 2/591/1476/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/7974/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 2012 року позивач проживала з відповідачем як подружжя без реєстрації шлюбу. Мають спільну дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. За судовим рішенням з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільного сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень 00 коп., починаючи з 18 лютого 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка усіма силами намагається забезпечити дитині належні умови для життя та розвитку, але витрати на утримання дитини за останні два роки значно зросли у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, крім того син має захворювання органів зору, постійно проходить лікування, яке потребує значних матеріальних витрат. Довгий час відповідач не мав стабільного та офіційного доходу, але на сьогодні він має офіційну роботу, стабільну заробітну плату, адже більше року є військовослужбовцем Збройних Сил України. Посилаючись на вимоги ст181 СК України просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 27 квітня 2021 року у справі №591/1039/21 та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 25% з усіх видів заробітку ОСОБА_4 , щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/10 від всіх видів доходів. Зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження погіршення матеріального стану, погіршення здоров`я як позивача так і дитини, понесення значних матеріальних витрат. Навпаки, позивач вводить суд в оману, зазначивши, що дитина проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки довідка з місця проживання датована 05.09.2024 року, тобто майбутньою датою вже після звернення до суду. Також посилається на те, що на його утриманні перебувають малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, непрацездатна мати, яка потребує тривалого дороговартісного лікування та стороннього догляду. На даний час він перебуває в лавах ЗСУ у бойовій частині, яка безпосередньо приймає участь у бойових діях. Несе витрати на придбання військової амуніції та спорядження. Будучи військовослужбовцем отримував поранення, які призвели до цілого ряду хвороб, що також потребують тривалого та дороговартісного лікування На даний час відповідач перебуває на лікуванні в зв`язку з черговим отриманим пораненням і на його лікування потрібні значні кошти. Вважає, що надані докази обґрунтовують позицію останнього щодо зміни його сімейного стану та погіршення його матеріального становища. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки неспівмірні зі складністю справи, тривалістю її розгляду, витраченим часом та кількістю засідань, обсягом наданих послуг. Просить визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню у розмірі 1/10 частини від всіх видів доходів відповідача.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що аліменти в сумі 2500 грн. 00 коп, які сплачує відповідач, є недостатньою сумою для забезпечення потреб дитини. Малолітня дитина має вади зору, проходив стаціонарне лікування і потребує подальшого лікування в спеціалізованих медичних закладах. Окрім цього, наявність хвороби у такому віці вимагає постійного медикаментозного лікування, йому призначені окуляри, поставлені нові вимоги до харчування і способу життя. Витрати на утримання дитини в місяць становлять більше 10 000,00 гривень, але ж до вказаної суми не враховано витрати на навчальний заклад, на додаткові витрати (заняття у позашкільних гуртках), необхідних для розвитку дитини і формуванні інтересів, на придбання ліків. Для неї такий тягар є надмірним. На даний час відповідач має стабільний, систематичний дохід. Позиція представника відповідача щодо визначення аліментів у розмірі 1/10 від усіх видів доходу не заслуговує на увагу, оскільки не відповідає виправданим очікуванням позивачки у отриманні коштів у розмірі, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Обґрунтовуючи власний варіант у вигляді 1/10 частини від усіх доходів і вказуючи на наявність в нього іншої малолітньої дитини, дружини, та непрацездатної матері, відповідач не враховує положення статей 150 та 180 СК України, згідно з якими батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Лікування військовослужбовців, їх реабілітація після лікування відбувається за рахунок держави, а не за власні кошти. За військовослужбовцями які перебувають на стаціонарному лікуванні зберігається грошове забезпечення та виплата додаткової винагороди, а отже відсутнє погіршення матеріального стану, на яке вказує представник відповідача у відзиві. Стосовно адреси проживання дитини зазначає, що в тексті позовної заяви допущена технічна помилка в даті видачі довідки. Просить задовольнити позовні вимоги.

У запереченнях на відзив на позовну заяву представник відповідача зазначив, що позивачем не надано доказів на понесення витрат на утримання дитини в розмірі 10000,00 грн щомісячно. Згідно приєднаних чеків дитина харчується енергетичними напоями, чіпсами, а також активно користується піною для гоління.

Ухвалою суду від 22.08.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 28.10.12024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю, просять їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що офіційно не працевлаштована, на обліку як безробітня не перебуває. Чеки на покупки, які здійснювала в інтересах дитини, не збирала.

У судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, зазначив, що аліменти у розмірі 1/10 частки від усіх видів доходів достатньо для утримання дитини. Підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Зарічного районного суду м.Суми від 27.04.2021 року у справі №591/1039/21 з ОСОБА_4 на користь матері дитини ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500, 00 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття., починаючи стягнення з 18 лютого 2021 року. На виконання рішення суду видано виконавчий лист (а.с.5).

Згідно довідки ПрБП «Рембуд» № 194 від 05.08.2024 року позивач разом з сином ОСОБА_5 проживає за адресою : АДРЕСА_1 , з 01 червня 2020 року по теперішній час (а.с.5 зі звороту).

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 28 червня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с.26). Згідно свідоцтва про народження відповідач та ОСОБА_7 мають спільну доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27).

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 15.04.2024 року № 1928/убд ОСОБА_4 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (а.с.28).

Відповідачем надано виписи та медичні картки стаціонарного хворого, з яких вбчається, що відповідач у у 2014 році, в липні серпні 2023 року перебував на лікуванні та звертався за медичною допомогою у зв`язку з наявністю ряду захворювань, у тому числі з приводу післяконтузійної енцефалопатії. (а.с. 32-39)

Відповідно до довідки НОМЕР_2 від 01.09.2023 № 4644 ОСОБА_4 08.09.2022 отримав : травму, пов`язану з безпосередньою участю у бойових діях (а.с.29-30).

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №12598 від 12.09.2024 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 06.09.2024 по 12.09.2024 року (а.с.78).

Згідно довідки № 251 ВЛК від 12.09.2024 відповідач за станом здоров`я потребує відпустки для лікування у зв`язку з травмою на 30 календарних дній (а.с.79).

Крім того, згідно висновків спеціалістів мати відповідача ОСОБА_9 має в наявності когнітивні порушення, внаслідок яких вона потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та потребує постійного стороннього догляду (а.с.40-47).

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 27.08.2024 року син сторін перебуває на обліку у лікаря офтальмолога та з 13.05. по 24.05.2024 року перебував на лікуванні в очному відділенні КНП СОР ОДКЛ (а.с.62-69).

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, створення гідних умов життя. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який визначений рішенням суду, не забезпечує на цей час достатній матеріальний рівень дитини, на належному рівні. Витрати для забезпечення необхідного харчування дитини, щодо потреб в одязі, взутті, в навчанні, підготовці до самостійного життя, в проведенні дозвілля зростають.

Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, перебуває на військовій службі та отримує дохід, окрім спільного сина сторін має на утриманні ще одну дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач має також дружину, яка у періоді перебування справи у провадженні суду здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, також відповідач має непрацездатну матір, яка потребує постійного догляду. Відповідач, представник відповідача належними та допустимими доказами не підтвердили, що майновий чи сімейний стан відповідача, наявність у відповідача малолітньої дитини не дозволяє йому сплачувати аліменти на неповнолітнього сина в розмірі частки заробітку (доходу).

Із позовної заяви вбачається, що позивачка, як одержувач аліментів, ставить питання про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька дитини, посилаючись на покращення матеріального стану платника аліментів, отриманням стабільного доходу, а також на недостатність коштів, які сплачує відповідач, на задоволення потреб дитини, неможливість самостійно забезпечувати достатній рівень життя дочки через значне зростання цін.

Відповідач визнав свій обов`язок з утримання неповнолітнього сина, але доводив і необхідність надання матеріальної допомоги малолітній доньці від другого шлюбу, дружині та непрацездатній матері, тому не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказані обставини, на думку суду, є суттєвими та зміна способу стягнення аліментів на частку від доходу відповідача, який проходить військову службу, в даному випадку буде сприяти кращому матеріальному забезпеченню дитини.

Оскільки розмір аліментів на утримання дитини 2500 грн. не забезпечує утримання дитини на належному рівні, і позивач бажає стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми від 27.04.2021 року.

При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача малолітньої доньки від другого шлюбу, яка на час постановлення рішення у даній справі досягла трирічного віку. Суд також враховує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 донька відповідача ОСОБА_6 досягла трирічного віку, тому станом на час розгляду справи припинився передбачений ч. 2 ст. 84 СК України обов`язок відповідача утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Суд відхиляє доводи відповідача про наявність непрацездатної матері та несення відповідачем витрат на її догляд та лікування, оскільки відповідачем не надано доказів, що він здійснює постійний сторонній догляд за матір`ю і фактично несе витрати на її утримання та лікування. Також відповідачем не надано доказів понесення витрат на його власне лікування у зв`язку з бойовими травмами.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині вимог відмовити за необґрунтованістю.

У зв`язку зі зміною розміру аліментів на утримання дитини виконавчий лист у справі № 591/1039/21 підлягає відкликанню .

При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 02.08.2024 року ОСОБА_1 уклала договір про надання юридичних послуг та правової допомоги з адвокатом Богданович М.Ю. та за п. 3. вказаного договору сторони погодили, що вартість послуг адвоката (гонорар) становить 5000 грн. та вноситься клієнтом авансовим платежем (а.с.51-57).

Відповідачем у відзиві на позовну заяву ставилося питання про відмову у стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з не співмірністю зі складністю справи, тривалістю її розгляду, витраченим часом та кількістю судових засідань, обсягом наданих послуг.

При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та наявне клопотання про відмову у їх стягненні. Враховуючи кількість судових засідань, вчинення адвокатом дій, пов`язаних зі зверненням до суду, суд не вбачає передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог (66,6% %), що становить 3333,33 грн.

За таких обставин відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, у розмірі 3333 грн. 33 коп.

Оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимогст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 807 грн.45 коп.(66,6%*1211,20 грн.)

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 квітня 2021 року по справі № 591/1039/21.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду.

У іншій частині вимог відмовити у зв?язку з необґрунтованістю.

Відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Зарічного районного суду м.Суми від 27 квітня 2021 року по справі № 591/1039/21 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 807,45 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3333,33 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач : ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено 11.12.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко