Провадження №: 2/755/7698/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що наразі позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Так як, станом на 2017 рік діти проживали разом із матір`ю (відповідачкою), вона стягнула аліменти з позивача на утримання дітей, що підтверджується постановою державного виконавця Богуславського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Т.В. від 14.02.2018 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_8 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з липня 2023 року батько дітей ОСОБА_2 сплачує аліменти по 1/3 частці від заробітку (доходу) щомісячно на двох спільних з відповідачкою дітей, а саме: на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки їх старшому сину ОСОБА_6 , виповнилось 18 років. Позивач належним чином сплачує аліменти на дітей та не має заборгованостей зі сплати аліментів. Позивач посилаючись, що після видачі виконавчого листа №755/9434/17 від 02.02.2018 року у нього змінилося матеріальне становище та сімейний стан і ці зміни впливають на змогу сплачувати позивачем аліменти у вже визначеному розмірі. Щодо змін у сімейному стані та у матеріальному становище позивач зазначив: по-перше, у позивача на утриманні перебуває непрацездатна мати пенсіонерка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 . По-друге, з вересня 2023 року позивач має цивільну дружину та перебуваючи з нею у стосунках, утримує цивільну дружину ОСОБА_8 . По-третє, позивачу стало відомо про те, що його колишня дружина - відповідач 04.07.2023 року без його відома виїхала разом з їхніми спільними неповнолітніми дітьми до російської федерації та, імовірно, отримала громадянство рф. Разом з тим, позивач зазначив, що він військовий і перебуває на передовій лінії захисту йому необхідно купувати достатньо дорогу амуніцію, екіпірування, військову форму, їжу, паливо та надавати кошти для ремонту автомобілів, на яких вони рухаються під час виконання бойових завдань, а з врахуванням того, що станом на сьогодні матеріальне становище позивача погіршилося, зменшити розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення молодшою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить суд зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_3 посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися. Про дату , час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, що підтверджується трекінгом поштових відправлень.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстровану шлюбі, який на сьогодні розіваний.

Від цього шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_2 від 20.12.2011 року та НОМЕР_3 від 11.11.2014 року. Батьками дітей зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно починаючи з 21 червня 2017 року до досягнення старшою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 повноліття; потім по 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 повноліття та у подальшому по 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 повноліття , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Постановою державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Савченко Т.В. від 14.02.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_8 з виконання виконавчого листа № 755/9434/17 виданого 02.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Постановою державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаман Я.А. від 14.06.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 .

З постанови про звернення стягнення на заробітну плату вбачається, що ОСОБА_2 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , ВОС - 790037А, що також підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .

Також відповідно до довідки про доходи встановлено, що ОСОБА_2 , дійсно працює в В/Ч НОМЕР_1 за основним місцем роботи та займає посаду водій, 05ТР та отримав дохід в період травень 2023 - квітень 2024 року загальною сумою за винятком аліментів 889 561 тисяч гривень 06 копійок, а також сплачені аліменти 499 736 гривень 02 копійок.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що з липня 2023 року він сплачує аліменти по 1/3 частці від заробітку (доходу) щомісячно на двох спільних дітей. Крім цього, зазначив, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати пенсіонерка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджує копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 від 20.02.2008 року. Також, послався на те, що з 2023 року має цивільну дружину ОСОБА_8 , яку він фінансово утримує, а також утримує її сина ОСОБА_8 .

З виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.07.2024 року вбачається, ОСОБА_2 перераховував кошти своїй матері ОСОБА_9 на загальну суму 93 000,00 грн. за період з 04.06.2023 року по 23.06.2024 року.

З виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.07.2024 року вбачається, ОСОБА_2 перераховував кошти ОСОБА_8 на загальну суму 221 000,00 грн. за період з 17.01.2024 року по 22.06.2024 року.

При вирішенні спору суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) відповідно до яких зменшення розміру аліментів можлива лише в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що він має на утриманні цивільну дружину та матір, не заслуговують на увагу, оскільки права дітей не можуть порушуватися за рахунок інших осіб.

Відповідно до виконавчого листа від 19 вересня 2017 Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 755/9434/17 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні цивільну дружину, її дитину, матір позивача, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

З доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не вбачається, що після рішення суду від 19.09.2017 року про стягнення аліментів, матеріальний і сімейний стан ОСОБА_2 змінився. Також суду не надано доказів того, що у позивача змінився стан його здоров`я.

Крім цього, однією із підстав для зменшення розміру аліментів позивач зазначив ту обставину, що відповідач виїхала разом із дітьми до Російської Федерації.

Так, з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що згідно інформації щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України зазначеними особами у період з 2022 року по теперішній час ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перетнули державний кордон України в напрямку виїзд у ПП Рава-Руська 04.07.2023 року.

Проте, виїзд дітей до Російської Федерації не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що після видачі виконавчого листа про стягнення аліментів, позивач у порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не надав жодних належних доказів, які б які б свідчили про зміну обставин, які потягли за собою неможливість сплачувати позивачем аліменти на утримання дітей у раніше визначеному судом розмірі.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 150, 180, 181, 192 СК України, ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 77-80, 88, 133, 141, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.11.2024 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.О.Яровенко