н/п 2/490/2214/2024 Справа № 490/3501/24
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
24 жовтня 2024 року м. Миколаєва
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова Компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 38 248 грн.
ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу, за яким ТОВ "Фінансова компанія "ФінтрастУкраїна" набуло статусу кредитора за кредитним договором від №19.06/23-Ф від 19 червня 2023 року.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.02.2017 року між ТОВ "Авентус України" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5517466 (даліДоговір), відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" надав позичальнику кредит у сумі 8000 грн. ТОВ "Авентус Україна" виконав умови договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 8000 грн., шляхом зарахування на кредитних коштів на платіжну картку відповідача, в свою чергу позичальник не виконав умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість.
Згідно п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" було укладено договір факторингу, за яким ТОВ "Фінансова компанія "ФінтрастУкраїна" набуло статусу кредитора за кредитним договором від 28.02.2017 року № 5517466
Відповідно дост. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідност. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннямист. 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексузастосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1049ЦК Українипередбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.638ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК Українизобов`язанняповинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зіст. 611ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно розрахунку заборгованості становить 38 248 грн., яка складалась з тіла кредиту 8000 грн., відсотки за користування кредитом 30 248 грн.
Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Відповідно дост. 526ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.
Згідност.610ЦК Українипорушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 1050ЦК Українипередбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цьогоКодексу.
Відповідно до 625ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Із положень ч.ч. 1-4ст.137ЦПК України, слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідност. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 2422,41 грн.
Керуючись ст.ст.76-81,89,141,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, суд -
Позов ТОВ "Фінансова Компанія "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" суму заборгованості за Кредитним договором № 5517466 у 38 248 грн., яка складалась з тіла кредиту 8000 грн., відсотки за користування кредитом 30 248 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,41 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про сторони:
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1
Суддя Гуденко О.А.