Справа № 2-135/2009
Провадження № 6/505/133/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання Мароли К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2024 року боржник ОСОБА_1 звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2018 ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа громадянина України на період, до погашення нею заборгованості. Вказане обмеження перешкоджає заявниці вільно переміщатись за межі території України, а в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, їй вкрай важливо виїхати за територію України. 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 разом із своїм сином, який є інвалідом дитинства, на пункті перетину «Старокозаче» їй було відмовлено у перетині кордону, посилаючись на рішення уповноваженого державного органу України про заборону виїзду з України, про що інспектором прикордонної служби було ухвалено рішення № 2532 від 01.12.2022. Зазначила, що зобов`язання покладені на неї судовими рішеннями, невиконанні не внаслідок вчинення нею дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань, а зумовлені об`єктивною відсутністю у неї грошових коштів та особистого майна. Тому, просила скасувати заходи обмеження її у праві виїзду за межі України.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» у судове засідання, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неможливості прибуття у судове засідання не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 листопада 2018 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області, справа № 2-135/2009, ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, до виконання зобов`язань, покладених на неї:

- виконавчим листом № 2-816/09 виданим 22.01.2010 року Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» грошової суми у розмірі 169 822,98 грн.;

- вимогою №Ф-4у, виданою 25.05.2016 року Котовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 6 163,77 грн.;

- судовим наказом № 26/47-09-1086 виданим 29.11.2010 року Господарським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» грошової суми у розмірі 34 004,68 грн.;

- виконавчим листом №2-863/09 виданим 23.07.2009 року Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» грошової суми у розмірі 30 951,39 грн.;

- виконавчим листом № 505/5535/14-ц виданим 02.04.2015 року Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра Банк» грошової суми у розмірі 1 491 230,40 грн.;

- виконавчим листом № 2-135/09 виданим 25.05.2009 року Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 218 871,51 грн.

01 грудня 2022 року рішенням Інспектора прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину (ці) України на підставі того, посилаючись на рішення уповноваженого державного органу України про заборону виїзду з України.

У заявника є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 квітня 2010 року, актовий запис № 159) та хворіє на ранній дитячий аутизм, гіперактивність.

ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , де вони перебували в окупації з 24.02.2022 до 11.11.2022 та перемістилися в більш безпечне місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за №№ 4821-, 4821-70018/20943 від 27.06.2023.

Відповідно до положень ч. ч. 5-8 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Тобто, звертаючись до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу.

Таким чином, скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

З наведеного слід зробити висновок, що скасування такого засобу обмеження боржника можливо тільки при виконанні останнім зобов`язань за певними виконавчими документами.

Заявником не заперечується факт непогашення нею боргів, проте зазначає, що в неї немає можливості виконати зобов`язання перед стягувачем, що б дали підстави для скасування обмеження, так як перебувала в окупації, є переселенкою та має сина з захворюванням аутизму з дитинства, який потребує лікування закордоном.

Легітимна мета, яку переслідує таке обмеження, визначена у пункті 3 статті 2 Протоколу №4 до Конвенції є, зокрема, захист прав і свобод інших осіб.

Так як виконавче провадження пов`язане власне із захистом порушеного права заінтересованими особами на отримання коштів, то таке обмеження переслідує легітимну мету, таке обмеження є необхідним в демократичному суспільстві, так як обов`язковість виконання рішення яке набрало законної сили є невід`ємним елементом сучасної демократичної держави і проявом реального захисту порушених прав людини.

Обов`язковість виконання судового рішення є складовою принципу правової визначеності, а тому власне законні дії, які спрямовані на виконання рішення суду, є необхідними в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Доводи заявника що зобов`язання покладені на неї судовими рішеннями, невиконанні не внаслідок вчинення нею дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань, а зумовлені об`єктивною відсутністю у неї грошових коштів та особистого майна суд не бере до уваги, оскільки надані пояснення стосовно відсутності у її діях ухилення від виконання рішення суду, є визначальною обставиною для встановлення обмеження, а не для його скасування.

Введення в Україні воєнного стану також не є безумовною підставою для задоволення заяви про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Отже, вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і свідчили про відсутність потреби втручання в здійснення особою права на свободу пересування, заява не містить.

Враховуючи викладене, підстави для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України на теперішній час відсутні, а тому заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 441 ЦПК України, відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 76-81, 260-261, 441 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Ухвалу суду підписано суддею 21 листопада 2024 року.