КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Київ

Справа № 759/9958/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк», яка подана представником Заставною Ольгою Василівною, на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року, постановлену у складі судді Сенька М.Ф.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою, представник АТ «Ідея Банк» - Заставна О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В апеляційній скарзі вказувала, що позовна заява підписана представником позивача, на підтвердження повноважень була додана належним чином засвідчена копія довіреності. Звертає увагу, що ціна позову у даній справі становить 101 149, 32 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа відноситься до категорії малозначних справ. Таким чином, представником позивача у даній справи може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, повноваження якої підтверджені довіреністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява надійшла до суду за підписом представника Заставної О.В. , яка діє на підставі довіреності, що видана їй головою правління АТ «ІДЕЯ БАНК» Власенком М.В., у якій відсутнє посилання на закон, статут, положення, трудовий договір, що містять повноваження довіреної особи діяти від імені юридичної особи, відсутня і вказівка на те, що Заставна О.В. є професійним адвокатом. Не долучено до заяви і відповідних документів. Тому, суд дійшов висновку, що заява підписана особою, яка не має права її підписувати, а відтак заява підлягає поверненню, відповідно на підставі ст. 185 ч.4 п.1 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки такі висновки не відповідають наявним у матеріалах доказам та не ґрунтуються на вимогах закону, враховуючи наступне.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч.2 ст. 175 ЦПК України).

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч.7 ст. 177 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч.3 ст. 58 ЦПК України).

Аналіз вказаної норми свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії як «самопредставництво» і «представництво».

Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу (ч.2 ст. 60 ЦПК України).

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 101 149 грн. 32 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, в силу вимог закону справа є малозначною. Вимог щодо обов`язкової наявності статусу адвоката у представників в такій категорії справ чинний цивільно-процесуальний закон не містить.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що на підтвердження своїх повноважень Заставна О.В. додала до позовної заяви довіреність, підписану Головою Правління Власенко М.В., який діє на підставі Статуту.

Таким чином, у матеріалах справи були наявні документи, які підтверджують право Заставної О.В. підписувати позовну заяву від імені АТ «Ідея Банк».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не звернув увагу, що АТ «Ідея Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, визначивши ціну позову у розмірі 101 149 грн. 32 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ «Ідея Банк» у суді першої інстанції особою, яка не є адвокатом, на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність доказів, що Заставна О.В. є адвокатом, колегія суддів вважає помилковим. Справа на момент подання позовної заяви вважалася малозначною, а тому представником сторони у ній могла бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, мала цивільну процесуальну дієздатність, та повноваження якої підтверджувалось довіреністю.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву заявнику, вказавши на наявність обставин, передбачених пунктом 1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 759/3868/23 (провадження № 61-15040св23) зазначено, що: «[…] справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ «ПриватБанк» у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом, на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів, що Бережна Н. М. є адвокатом або її повноваження щодо діяльності від імені позивача у порядку самопредставництва, є помилковим».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2024 року постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому наявні підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374 - 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк», яка подана представником Заставною Ольгою Василівною, - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.