Справа № 355/949/24
Провадження № 2/355/653/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Троценко Т.А.

за участю секретаря судового засідання Ліберацької Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У травня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 травня 2023 року позивач уклав з ОСОБА_1 кредитний договір № 18.05.2023-100002881, за яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 6000 гривень строком на 28 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,2% на день, а також неустойку в розмірі 60 гривень за кожен день прострочки.

ТОВ «Споживчий центр» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 гривень. Однак ОСОБА_1 неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг за кредитним договором № 18.05.2023-100002881 від 18 травня 2023 року в загальному розмірі 9 168 гривень 02 коп., що складається з: боргу за основною сумою кредиту в розмірі 6 000 гривень 00 копійок, боргу за процентами в розмірі 2 268 гривень 01 копійок та боргу за комісією 900 гривень 00 копійок.

Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором, тому ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 18.05.2023-100002881 від 18 травня 2023 року в розмірі 9 168 гривень 02 коп..

Ухвалою судді Баришівського районного суду від 11 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у п.4 резолютивної частини позовної заяви (а.с.7) просив розглядати справу без участі представника ТОВ «Споживчий центр».

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлений у встановленому законом порядку.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 травня 2023 року позивач уклав з ОСОБА_1 кредитний договір № 18.05.2023-100002881, за яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 6000 гривень строком на 28 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,2% на день, а також неустойку в розмірі 60 гривень за кожен день прострочки.

ТОВ «Споживчий центр» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією від 18 травня 2023 року (а.с. 27).

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за кредитним договором № 18.05.2023-100002881 від 18 травня 2023 року. Тому у нього виник борг в загальному розмірі 9 168 гривень 02 копійок, що складається з: боргу за основною сумою кредиту в розмірі 6 000 гривень 00 копійок, боргу за процентами в розмірі 2 268 гривень 01 копійок та боргу за комісією 900 гривень 00 копійок (а.с.36).

З огляду на це суд висновує, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» належить стягнути борг за кредитним договором №18.05.2023-100002881 від 18 травня 2023 року в розмірі 9 168 гривень 02 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «Споживчий центр» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 27 травня 2024 року (а.с.1).

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це суд висновує, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ст.ст.280-281 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. № 133-А, ) заборгованість за кредитним договором в сумі 9 168 (дев`ять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 02 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. № 133-А, ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Баришівського районного суду Київської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко