Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3622/19 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 37 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу № 274/3622/19 за заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого документу, видачу дубліката виконавчого документу у справі №274/3622/19 за позовом Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

за апеляційною скаргою Моторно (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 13 травня 2024 року, постановлену під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ, позивач, заявник) звернулось з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з останнього на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19 303,37 грн та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду від23 березня 2020 року позов задоволено.

29 квітня 2024 року Моторно (транспортне) страхове бюро України, подало заяву про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого документу, видачу дубліката виконавчого документу, в якій просило, визнати поважними причини пропуску строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 03 вересня 2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі № 274/3622/19 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 1 921,00 грн судового збору; поновити заявнику строк на пред`явлення до виконання даного виконавчого листа та видати його дублікат.

Заяву мотивували тим, що 08 серпня 2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчі листи у справі № 274/3622/19.

23 вересня 2020 року до Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області стягувачем було подано їх для примусового виконання.

Заявник вказував, що оскільки з моменту поштового відправлення виконавчого листа і до липня 2023 року жодної інформації про хід примусового виконання виконавчого документу від Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на адресу стягувача не надходило, Моторно (транспортне) страхове бюро України в особі представника на адресу Державної виконавчої служби направило запит № 199 МТСБУ від 24 липня 2023 року.

Згідно одержаної відповіді від 03 серпня 2023 року державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого документа АСВП: №63399427 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. 24 липня 2023 року на депозитний рахунок надійшла сума 21 404,71 грн та була розподілена відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно перевірки АСВП відкритого виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ судового збору в сумі 1 921,00 грн у відділі відсутнє.

Вказує, оскільки МТСБУ, не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого документа не отримували, про стан виконавчого провадження дізналися лише із вищевказаного повідомлення, то строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено стягувачем з поважних причин.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 13 травня 2024 року у задоволенні заяви Моторно (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого документу, видачу дубліката виконавчого документу у справі №274/3622/19 - відмовлено.

У поданій апеляційній сказі МТСБУ, не погодившись із ухвалою суду, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановлена ухвала є незаконною та необґрунтованим, оскільки винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказують, що належним доказом підтвердження надсилання стягувану копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

З таких обставин є всі підстави вважати, що оригінал виконавчого листа, виданий 03 вересня 2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у справі № 274/3622/19 втрачено, зокрема, при поштовому пересиланні.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону № 606-ХІУ).

З урахуванням норм законодавства України, убачається, що строк пред`явлення виконавчого документа перервався з моменту його пред`явлення до виконання.

Оскільки МТСБУ, не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу виконавчого документа не отримувало, то строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено стягувачем з поважних причин.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 11 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до частини 13 статті7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).

За правилом пункту 10 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 статті 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального а бо спрощеного), окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому, встановивши відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Установлено, що заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 19303,37 грн та 1921, 00 грн судового збору (а.с.80-82).

03 вересня 2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області на адресу стягувача - Моторне (транспортне) страхове бюро України направлено копію судового рішення від 23 березня 2020 року та виконавчі листи у справі (а.с.89).

23 вересня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області від 03 вересня 2020 року у справі №274/3622/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України суми страхового відшкодування у розмірі 19303,37 грн (а.с.95).

11 серпня 2021 року та 24 липня 2023 року МТСБУ зверталося до Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області з запитом про хід виконання виконавчого провадження з приводу поданих на примусове виконання виконавчих листів (а.с.97-98).

Згідно повідомлення Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області від 03 серпня 2023 року №8/4136-3, у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження відносно ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 19303,37 грн на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України. 23 жовтня 2020 року державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого документа АСВП: №63399427, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження; 24 липня 2023 року на депозитний рахунок надійшла сума 21 404,71 грн та була розподілена відповідно до статті 45 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно перевірки АСВП відкритого виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Моторно (транспортне) страхове бюро України про стягнення судового збору в сумі 1 921,00 грн у відділі відсутнє (а.с.100).

Звертаючись до суду із заявою, МТСБУ, як на підставу для її задоволення, посилалося на те, що Бюро, не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого документа не отримували, про стан виконавчого провадження Моторно (транспортне) страхове бюро України не було відомо, тому строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено стягувачем з поважних причин.

Так, відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положення даної норми узгоджуються з положеннями частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Законодавцем визначено, що стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство. А боржник, користуючись можливістю уникнути виконання судового рішення, буде не лише заперечувати проти поновлення такого строку, але може в подальшому й оскаржувати ухвалене судове рішення.

Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Суди при розгляді заяв стягувачів виходять з того, що такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Крім того, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту пред`явлення МТСБУ виконавчого листа до виконання (23 вересня 2020 року) та по день звернення до суду із даною заявою (29 квітня 2024 рокуматеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що заявником у розумні строки вживалися активні дії для реалізації своїх прав з виконання рішення суду.

У свою чергу частиною 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Зміст наведеної норми Закону України "Про виконавче провадження" передбачає обізнаність особи про хід і обставини виконавчого провадження. Тобто, стягувач, як сторона виконавчого провадження мав безперешкодну можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження і вчинити передбачені законом дії за наслідками завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів.

Однак, заявник не проявив себе, як сумлінний стягувач і протягом трьох років після пред`явлення виконавчого листа до виконання не цікавився ходом виконавчого провадження.

З огляду на викладене, не заслуговують на увагу доводи заявника про те, що поважною причиною пропуску строку є те, що на його адресу не надходили ні копії постанов про завершення виконавчих проваджень, ні оригінали виконавчих документів, оскільки сам лише факт не надходження зазначених документів на адресу стягувача не може бути поважною причиною для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, встановивши, що строк пред`явлення виконавчого листа після його переривання закінчився, суд першої інстанції правильно застосував положення п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви і в частині видачі дубліката виконавчого листа, оскільки обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11.

Також, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 2-3552/10, чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про втрату виконавчого листа при поштовому пересиланні, як на підставу для задоволення заяви, оскільки на такі обставини відсутні посилання в заяві та відповідно такі обставини не досліджувалися судом першої інстанції.

Інших доводів апеляційна скарга не містить, а містить лише посилання на обставини, які зазначені в заяві, та норми закону, які регулюють дане процесуальне питання.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що процесуальне питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа судом першої інстанції вирішено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду від 13 травня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді