справа №176/2296/24
провадження №2-о/176/101/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовті Води цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання:

1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

Зазначає, що його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_4 . На день своєї смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 5,94 га, кадастровий номер :02:000:0966, що розташована на території Ганнівської сільської ради Олександрійського (Петрівського) району Кіровоградської області.

Будучи спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , батько заявника із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк не звертався, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, батько доглядав за бабусею та після її смерті займався її похованням. Тому, вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки від спадщини не відмовлявся.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 .

За життя він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Наголошує, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 .

З метою прийняття спадщини заявник звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , оскільки не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний термін.

Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно йому для подальшого проведення нотаріальних дій та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що змусило його звернутись до суду.

Ухвалою судді від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі.

У судове засідання заявникне з`явилась. При цьому, ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Свою заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 також надійшла заяви про розгляд справи без її участі.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Тобто, вона є рідною сестрою заявника ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , актовий запис про смерть №159 зроблений Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

За життя ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,94 га, кадастровий номер :02:000:0966, що розташована на території Ганнівської сільської ради Олександрійського (Петрівського) району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія КР № 047241.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну їй вказану земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що батько заявника ОСОБА_3 із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк не звертався, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, актовий запис про смерть № 698 зроблений Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У своїй заяві ОСОБА_2 , повідомила, що спір щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті батька, між нею та її братом ОСОБА_1 відсутній.

Роз`ясненням приватного нотаріусу Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_1 не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний термін.

Відповідно до акту про проживання від 22 серпня 2024 року, засвідченого підписами сусідів ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , та засвідчений старостою Петрівської селищної ради Н.Цапенко, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01 січня 2016 року по 23 вересня 2021 року.

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Згідно положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Під час судового розгляду з письмових доказів встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА