Справа № 463/8861/22
Провадження № 2-др/463/33/24
20 листопада 2024 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Нора Н.В.
за участю секретаря Заверухи О.Б.
представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника ОСОБА_2 адвоката Гудз Роксолани Андріївни, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» про відшкодування шкоди, -
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 29.10.2024 позов ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» на користь ОСОБА_2 86975,91 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. В частині позовних вимог про стягнення суми коштів на відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Представник позивача - адвокат Гудз Р.А., заявою від 21.04.2023 року, зареєстрованою в суді 25.04.2023 року, повідомила, що позивач та її представник залишають за собою право представити суду детальний опис наданих правничих послуг та підтверджуючі документи щодо оплати гонорару адвоката протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або до завершення розгляду справи по суті. Представник позивача 01.11.2024 року надіслала на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення разом з детальним описом наданих послуг ОСОБА_2 та платіжною інструкцією від 01.11.2024 року.

Згідно із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в сумі 7000,00 грн. та судовий збір в сумі 2066, 00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, в заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просив розгляд заяви здійснювати за його та довірителя відсутності.

В судове засідання з`явився представник відповідача - адвокат Манько О.І., який проти задоволення заяви в частині стягнення повної суми судового збору та витрат на правову допомогу заперечив.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд зави про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача та її представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1, 2 ч.2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач користувалася правовою допомогою адвоката Гудз Роксолани Андріївни.

На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійно правничу допомогу суду було надано:

- належним чином засвідчену копію договору про надання правової (правничої) допомоги №48/23 від 27.09.2023 року, укладеного між адвокатом Гук Роксоланою Андріївною та ОСОБА_2 ;

- ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1051737;

- належним чином засвідчену копію платіжної інструкції №300206326 на суму 7000,00 грн. ;

-Детальний опис наданих послуг ОСОБА_2 від 01.11.2024 року на загальну суму 7000,00 грн.

Як вбачається з Детального опису наданих послуг адвокатом, останнім надано послуги, а клієнтом здійснено витрати необхідні для надання допомоги правничого характеру у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» про відшкодування шкоди: 1. аналіз наданих документів та формування правової позиції у справі; час, витрачений адвокатом на надання послуги 30 хв., вартість 500,00 грн.; 2. формування відповіді на відзив на позовну заяву з додатками, направлення стороні та суду; час, витрачений адвокатом на надання послуги 3 год., вартість 3000,00 грн.; 3. Написання адвокатських запитів у ГУНП у Львівській області та у Страхову компанію «Брокбізнес», формування клопотань про доручення до матеріалів справи відповідей на такі; час, витрачений адвокатом на надання послуги 1 год., вартість 1000,00 грн.; 4. участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, незалежно від часу і кількості, вартість 2500,00 грн.

Так, відповідно до ч. ч. 4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначення його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Представник відповідача подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить зменшити розмір судових витрати, однак не надав суду розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано позовну заяву про стягнення з КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» 86975,91грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивачем представлено докази сплати судового збору за двома вимогами окремими платежами: на суму 992,40 грн. - за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, та 1073,32 грн. - за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що рішенням суду позов задоволено частково, а саме стягнуто з КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» на користь ОСОБА_2 86975,91 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а в частині позовних вимог про стягнення суми коштів на відшкодування моральної шкоди відмовлено, тому і судовий збір слід стягнути в сумі - 992,40 грн., а в частині стягнення суми судового збору в розмірі 1073,32 грн. - відмовити.

Заслуговують на увагу і доводи представника відповідача в частині необхідності стягнення суми витрат на правову допомогупропорційно розміру задоволених позовних вимог - 94% від загального розміру таких вимог.

Беручи до уваги розмір задоволених позовних вимог, враховуючи складність справи та наданих адвокатом послуг, час, витрачений адвокатами на надання послуг та обсяг таких послуг, а також значення справи для позивача, з врахуванням таких засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, суд дійшов висновку, що подана заява в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення, на суму - 6580,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 82, 258, 259, 263-265, 268, 270, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

заяву представника ОСОБА_2 адвоката Гудз Роксолани Андріївни, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» про відшкодування шкоди - задоволити частково.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Черніківська, 7, ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 992,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6580,00грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н.В.