Провадження № 2/185/5997/24
У Х В А Л А

26 листопада 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 звернувся представник адвокат Карпенко Віталій Вікторович з позовною заявою до Рубіжанської міської військової адміністрації про визнання права власності.

22 листопада 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у даній цивільній справі було визначено суддю Головіна В.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на наступні підстави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Вивченням змісту позовної заяви встановлено, що позовна заява не містить ціни позову. У позові зазначено, що на момент подання даного позову, ринкова вартість зазначеної квартири дорівнює нулю. Позивачем заявлено майнову вимогу про визнання права на квартиру, загальною площею 51,4 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з якої ціна позову визначається від вартості даного нерухомого майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Позивачем в позовній заяві не зазначено вартість спірного нерухомого майна.

Крім того, в позовній заяві позивач просить суд відстрочити сплату судового збору за звернення до суду з цим позовом до ухвалення судового рішення, надавши виписку з ПФУ Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (Форма ОК-5) за період з 1999 по 2010 рік.

Дослідивши матеріали позову, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до положень ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Позивачем не надано доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, яке б перешкоджало сплату ним судового збору за звернення до суду із позовною заявою, які б давали підстави для відстрочення сплати судового збору.

Слід зазначити, що відмова у відстроченні сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає позивачу у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду фізичною особою, майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач має визначити ціну позову та сплатити судовий збір у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу майнового характеру та надати суду документ, що підтверджує доплату судового збору.

Резвізити для сплати судового збору:

отримувач: ГУК у Дн-кій обл/м.Пав-д/22030101

код отримувача: 37988155

банк: Казначейство України (ел.адм.подат.)

рахунок: UA0004583

код платежу: 22030101 судовий збір (Державна судова адміністрація України,050).

Вказані недоліки унеможливлюють вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України підлягає залишенню буз руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду уточненої позовної заяви (її копії), із вказанням обставин на які суд вказує у цій ухвалі.

Керуючись ст. 185 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рубіжанської міської військової адміністрації про визнання права власності - залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду в установлений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена йому зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pvm.dp.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Cуддя: В. О. Головін