справа № 619/2790/24
провадження № 2/619/898/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Жорняк О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молотко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на частку (замість невірно зазначеної частки) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 131,6 кв.м., житловою площею 64,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову зазначила, що її батьки батько ОСОБА_5 , та мати ОСОБА_4 , перебували в шлюбі. В їхньому зареєстрованому шлюбі була народжена дитина - вона, їх донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її, позивача матір, ОСОБА_4 , яка постійно проживала та була зареєстроваа за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 - залишився : її чоловік, ОСОБА_7 та дитина донька: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно проживали та були зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину вони прийняли відповідно до вимог закону. Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_8 , була відкрита спадкова справа № 1340/2005р. Так, 20 грудня 2005 року, їй, ОСОБА_1 , Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П., було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 (десять) тобто спадкове майно. Також, 20 грудня 2005 року, ОСОБА_7 , чоловіку ОСОБА_4 , Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П., було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 (десять) на земельній ділянці розміром 2906 кв.м. Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво, складається з однієї другої частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Слатинське КП ТІ «Інвентаризатор» повідомляє, що станом до 27.08.2015 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: в ч. за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 20.12.2005р. р.№2-4530; в ч. за ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 20.12.2005р. р.№2-4528; в ч. за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 20.12.2011р. №2-1074.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало по частині житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . При цьому в довідці від 27.08.2015р. зазначено, що при реєстрації свідоцтв про право на спадщину на моє ім я ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Слатинським КПТІ «Інвентаризатор» була допущена помилка у визначенні частки майна, а саме було зареєстровано по частці, замість частки. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.06.2006 року ОСОБА_7 склав заповіт на все майно на ім`я ОСОБА_2 . Оскільки на момент смерті ОСОБА_7 був власником частини вищевказаного будинку, то ця частина відповідно до заповіту повинна перейти у власність ОСОБА_2 . Однак, оформити право власності на цю частину будинку вона не змогла, тому що зазначені неузгодженості в документах на це майно призвело до того, що державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва на право на спадщину. Проте оформити свої спадкові права згідно заповіту, залишеного ОСОБА_7 , вона позбавлена була можливості в зв`язку з тим, що при реєстрації свідоцтва про право на спадщину на моє імя ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , Слатинським КПТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» була допущена помилка у визначенні часки майна. Тому ОСОБА_2 змушена була звернутися до Дергачівського районного суду з позовом про визнання за нею, ОСОБА_2 , право власності на частину житловго будинку за надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , так частина з відповідною частиною надвірних будівель № НОМЕР_1 в смт Слатине Дергачівського району Харківської області стала належати ОСОБА_2 . У зв`язку із допущеною помилкою, а саме в реєстрі міститься інформація про то, що ОСОБА_9 була власником частки будинку АДРЕСА_1 , однак зазначена частина в моєму свідоцтві про право на спадщину за законом від 20.12.2005р. не відповідає дійсності та суперечить всім іншим спадковим документам (1/2 :2 = 1/4ч.), адже їй, позивачу, також повинна належати частина, замість не вірно зазначеної частини, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 14.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.07.2024.

Ухвалою суду від 16.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті цивільну справу на 06 вересня 2024.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, відповідно до заяви, в якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, відповідно до заяви, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, з заяви не зверталася.

Представник третьої особи ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилася, надіславши в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі представника та при ухваленні рішення покладаються на суд.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом встановлено, що батьки ОСОБА_1 - батько ОСОБА_5 , та мати ОСОБА_4 , перебували в шлюбі, в якому була народжена дитина донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження. В свідоцтві про народження зазначені батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка постійно проживала та була зареєстроваа за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 - залишився: її чоловік, ОСОБА_7 та дитина донька : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно проживали та були зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, зазначені особи є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_4 , так як фактично вступили в управлення и володіння спадковим майном в силу ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963года). Роз`яснення щодо спадкування в цей період часу міститься також в п.113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 18.06.1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 07.07.1994р.

На момент відкриття спадщини діяв ЦК УРСР ( в редакції 1963 року). В сплив терміну, встановленого ст. 560 цього Кодексу, вони не заявляли про відмову від спадщини. Відповідно до ст.549 цього ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.529 цього ж Кодексу (1963р.), у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України від 18.06.1994р.№18/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, квитанції про сплату податку, запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документі, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_8 , була відкрита спадкова справа № 1340/2005р.

20 грудня 2005 року ОСОБА_1 , Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П., було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 грудня 2005р., зареєстровано в реєстрі за № 2- 4530 на частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 (десять) тобто спадкове майно.

20 грудня 2005 року, ОСОБА_7 , чоловіку ОСОБА_4 , Державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П., було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 грудня 2005р. зареєстровано в реєстрі за № 2- 4528 на частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 (десять) на земельній ділянці розміром 2906 кв.м.

Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво, складається з однієї другої частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки Слатинського КП ТІ «Інвентаризатор» повідомляє, що станом до 27.08.2015 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: в ч. за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 20.12.2005р. р.№2-4530; в ч. за ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 20.12.2005р. р.№2-4528; в ч. за ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою від 20.12.2011р. №2-1074.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , належало по частині житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , про що зазначено в довідці Слатинського КПТІ «Інвентаризатор» від 27.08.2015.

При цьому в довідці від 27.08.2015р. зазначено, що при реєстрації свідоцтв про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Слатинським КПТІ «Інвентаризатор» була допущена помилка у визначенні частки майна, а саме було зареєстровано по частці, замість частки.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

06.06.2006 року ОСОБА_7 склав заповіт на все майно на ім`я ОСОБА_2 , який посвідчений секретарем Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на частину житлового будинку за надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на об`єкти права власності, а й права із здійсненням яких законом пов`язується виникнення майнових прав.

У відповідальності до ст. ст. 1216-1223, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом та відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи зазначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст.1261-1265 ЦК України. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщенні.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.

Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку (замість невірно зазначеної частки) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 131,6 кв.м., житловою площею 64,4 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

третя особа: Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, площа Перемоги, 5, .

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2024.

Суддя О. М. Жорняк