Справа № 288/1924/24
Провадження № 2/288/525/24
26 листопада 2024 року смт Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, з урахуванням уточнених позовних вимог вказує, що 18 лютого 2006 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб у Голосіївському відділі реєстрації актів цивільного стану РУЮ м. Києва.
09 грудня 2008 року шлюб було розірвано.
Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається на 2 курсі Київського університету імені Бориса Грінченка за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою: мова і література (англійська) за спеціалізацією: Германські мови та літератури контрактній основі.
Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі частки його заробітку до досягнення нею повноліття. На даний час дочка досягла повноліття, але продовжує навчання.

Вартість навчання згідно умовами договору про надання освітніх послуг складає 38580 гривень на рік, що в сумі становить 154320 гривень.

Позивач зазначає, що дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач не має змогу самостійно утримувати дочку. У зв`язку з цим вони з дочкою опинилися у скрутному матеріальному становищі. Донька потребує матеріальної допомоги батька.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а відповідно до рішення суду сплачував аліменти на утримання дитини.

Відповідач є працездатним, інформація про місце працевлаштування та розмір заробітної плати відсутня.

Відповідач інших дітей не має. Аліменти нікому не сплачує. Отже, має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умовами, що вона буде продовжувати навчання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно Судового виклику № 288/1924/24/15780/24 від 03.10.2024, № 288/1924/24/16473/24 від 14.10.2024 розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет,

відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи.

Частини 4 статті 223 ЦПК України передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень частини п`ятої статті 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі письмових доказів.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статтями 274-279 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис за № 1101.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвано, після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на " ОСОБА_5 ".

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_6 17 березня 2010 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила своє прізвище на " ОСОБА_1 ".

Як вбачається з Витягів з реєстру Попільнянської територіальної громади ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 березня 2012 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі частки його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 20 лютого 2012 року.

Відповідно до копії Договору № 803/23н-ФРГФ про навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка від 01 вересня 2023 року та Договору № 673/23д- ФРГФ про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 01 вересня 2023 року, додаткових угод від 29 березня 2024 року, ОСОБА_2 зарахована на 1 курс, за денного формою здобуття освіти за освітньою програмою «Мова і література (англійська), за спеціальністю 035 Філологія. Строком до 01 липня 2026 року. Вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 154320 гривень. За 1 рік 38580 гривень.

Згідно довідки Київського столичного університету імені Бориса Грінченка від 08 серпня 2024 року № 1-1132/24, ОСОБА_3 , є студенткою факультету романо германської філології Київського столичного університету імені Бориса Грінченка ІІ курс. Форма навчання денна. Освітня програма «Мова і література (англіцська)». Початок навчання -01 вересня 2023 року. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2027 року.

Як вбачається з копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 67, від 14 серпня 2023 року АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 перерахувала 19290 гривень за навчання ОСОБА_3 1 курс; копії квитанції до платіжної інструкції №44 від 08 січня 2024 року, перерахувала 19290 гривень за навчання ОСОБА_3 1 курс 2 семестр; копії квитанції до платіжної інструкції №1 від 01 серпня 2024 року, перерахувала 19290 гривень за навчання ОСОБА_3 2 кур

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2024 року, постановлено витребувати від Центру обслуговування платників ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДПС у м. Києві /01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23/ відомості відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , щодо видів доходу та нарахувань за 2023-2024 роки, проте вимоги ухвали не виконані, витребувані відомості до суду на надано.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного Кодексу України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно статті 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом встановлено, що Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу статті 198 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказує, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 4 вказаної статті містить застереження, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка навчається та потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається слід задовольнити та стягнути з Відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення від дня подання позову, що буде достатнім для його утримання, з урахуванням обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини та можливим до сплати з боку платника аліментів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; ст. ст. 180, 181, 182, 185, 191, 198-200 СК України; ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 279-280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі (однієї чверті) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 серпня 2024 року до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 гривень 20 копійок судового збору, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко