Справа № 487/3061/24
"18" липня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У квітні 2024 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 06 грудня 2021 року АТ «Альфа-Банк (правонаступником якого є позивач) в межах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» уклав з відповідачкою Угоду про надання споживчого кредиту №501402418, в межах якої надав останній строком на 24 місяці кредит у загальному розмірі 75 000 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, повернувши його в повному обсязі не пізніше 06 грудня 2023 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 12,99 % річних від суми заборгованості та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,60 % від суми кредиту.
Також в межах вказаного договору сторони додатково уклали Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у якій досягли домовленості про відкриття на користь ОСОБА_1 відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн під 26 % річних з видачею позичальниці кредитної картки зі строком дії протягом 3 років з моменту випуску, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн), сплачувати проценти та комісії за надання додаткових послуг.
Позичальниця свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 100 007,19 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 69 822,35 грн;
- заборгованість за процентами 14 799,13 грн;
- заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 15 385,71 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача згідно поданої заяви не заперечує проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема суд встановив, що 06 грудня 2021 року АТ «Альфа-Банк (правонаступником якого є позивач) в межах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» уклав з відповідачкою Угоду про надання споживчого кредиту №501402418, в межах якої надав останній строком на 24 місяці кредит у загальному розмірі 75 000 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно узгодженого сторонами графіку, повернувши його в повному обсязі не пізніше 06 грудня 2023 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 12,99 % річних від суми заборгованості та щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,60 % від суми кредиту.
Також в межах вказаного договору сторони додатково уклали Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у якій досягли домовленості про відкриття на користь ОСОБА_1 відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн під 26 % річних з видачею позичальниці кредитної картки зі строком дії протягом 3 років з моменту випуску, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн), сплачувати проценти та комісії за надання додаткових послуг.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Суд встановив, що сторони уклали кредитний договір у передбаченій законом письмовій формі, узгодили усі його істотні умови. Таким чином між сторонами виникли кредитні правовідносини, а також відповідні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Водночас ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка належним чином умови договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2023 року їй нараховано заборгованість у загальному розмірі 100 007,19 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 69 822,35 грн;
- заборгованість за процентами 14 799,13 грн;
- заборгованість за комісією за обслуговування кредиту 15 385,71 грн.
Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування комісії за обслуговування кредиту у зв`язку з наступним.
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем у межах споживчого кредитування додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом.
Водночас, згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції на час укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Наведені висновки в подальшому також підтримані й у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.
Кредитний договір не містить конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія, також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальниці сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості (комісію) є нікчемними.
Таким чином, нарахування комісії за обслуговування кредиту є безпідставними, а тому вказана комісія не підлягає стягненню.
За такого, з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 84 621,48 грн, в тому числі:
- заборгованість кредитом 69 822,35 грн;
- заборгованість за процентами 14 799,13 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача в порядку відшкодування (згідно розміру задоволених позовних вимог) також слід стягнути 2 559,76 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; код ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за Угодою про надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 06 грудня 2021 року №501402418, що утворилася станом на 28 лютого 2023 року, а саме: заборгованість за кредитом 69 822 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 35 копійок; заборгованість за процентами 14 799 (чотирнадцять тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 13 копійок, а всього у загальному розмірі 84 621 (вісімдесят чотири тисячі шістсот двадцять одна) гривня 48 копійок, а також в повернення 2 559 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 76 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв