КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/7361/24 Головуючий у І інстанції Слободянюк А.В.
УХВАЛА

26 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2024 року заяву задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Міністерства оборони України - Завальнюк Ж.В. через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2024 року залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 581,37 грн.

01 липня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 27 червня 2024 року направлено на електронну адресу представника скаржника для виконання, яка була вказана в апеляційній скарзі, а саме: електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується звітом про направлення вихідної кореспонденції.

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення зокрема є: 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (ч. п 5 ст. 14 ЦПК України).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року №168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистеми (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 14 ЦПК України).

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована в доменній зоні, використання якої заборонено законодавством України (п. 5.8. Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою (п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року в справі №120/4298/21-а вказано, що: «пунктом 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, встановлено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Отже, врученим належним чином є судове рішення, яке було доставлено на офіційну електронну адресу особи, а якщо така адреса в учасника справи відсутня - в день доставки рекомендованого поштового відправлення з паперовою копією судового рішення».

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 05 жовтня 2022 року у справі №127/22271/20, від 30 листопада 2022 року у справі №204/3881/21.

08 липня 2024 року ухвала Київського апеляційного суду від 27 червня 2024 року була доставлена на електронну адресу представникf Міністерства оборони України - Завальнюк Ж.В., яку остання вказала в апеляційній скарзі, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду від 26 липня 2024 року.

Отже, враховуючи викладене, з 08 липня 2024 року (дати доставлення копії ухвали на електронну адресу скаржника, вказану ним в апеляційній скарзі) розпочався перебіг десятиденного строку на виконання вимог ухвали суду та закінчився 18 липня 2024 року.

При цьому, протягом строку, визначеного ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2024 року, апелянт вказані недоліки не усунув, з відповідною заявою про продовження йому строку для усунення недоліків не звертався.

Станом на 26 липня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду доказів сплати судового збору від скаржника та його представника не надходило.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про повернення апеляційної скарги скаржнику виходячи з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до п. 2 та 6 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо недоліки не усунуто у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником не усунуто недоліки за його апеляційною скаргою, то слід зробити висновок, що апелянт не зацікавлений у вчиненні дій, передбачених діючим процесуальним законодавством, що тягне за собою зловживання процесуальними правами.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 357, 185 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.А. Слюсар