Справа № 709/1468/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Романової О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чорнобаївської селищної ради про продовження терміну для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Чорнобаївської селищної ради про продовження терміну прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 .

Після її смерті він, його брат ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_5 у рівних частинах успадкували належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

В 2005 році померла у росії його сестра ОСОБА_5 , яка заповіла свою частку будинку їм з братом.

В 2018 році помер у росії його брат ОСОБА_4 . Через складні відносини з росією, які почалися з 2014 року, спілкування з братом, можливості зустрітися були сильно обмежені, він роками шукав брата через знайомих у росії, і лише в квітні 2024 року отримав документальне підтвердження його смерті, дізнався про його смерть.

З виходом на пенсію він кожен рік з квітня по листопад місяць включно проживає в будинку матері по АДРЕСА_1 . Займається ремонтом та підтримкою зовнішнього виду будинку та інших споруд: літню кухню покрив залізом, замінив труби водопроводу на пластикові, побудував плиту та грубу в будинку, поставив новий штахетний забір, пристроїв крильце до веранди, побудував душову, розчищає та доглядає за садом та городом. Всі ці та інші роботи виконує разом із сином ОСОБА_6 , який всі свої відпустки проводить з ним, допомагає в господарських роботах з благоустрою дома та надвірних споруд та в подальшому має намір проживати у вказаному будинку.

До складу спадкового майна після смерті гр. ОСОБА_4 входить частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований на АДРЕСА_1 .

За загальними положеннями про спадкування право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (часом відкриття спадщини є день смерті особи), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1223, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, і закон зобов`язує спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На сьогоднішній день йому невідомі будь-які інші особи, які би прийняли спадщину на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований на АДРЕСА_1 . Також таку інформацію він не зміг отримати ні з Чорнобаївської територіальної громади, ні з Чорнобаївської державної нотаріальної громади. Тому з метою об`єктивного та всебічного розгляду справи змушений звернутися до суду з проханням витребувати інформацію з нотаріальної контори щодо осіб, які звертались з заявами про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного просить суд визначити причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Визначити йому, ОСОБА_2 , додатковий строк, а саме два місяці після вступу рішення в законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувати з Чорнобаївської державної нотаріальної контори інформацію щодо осіб, які зверталися для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26.08.2024 позовну заяву залишено без руху з підстави не зазначення позивачем відомостей щодо сімейного стану спадкодавця (наявність дружини, дітей), які є спадкоємцями першої черги спадкування за законом, а також відомостей щодо наявності у спадкодавця іншого майна (а.с. 27-28).

02.09.2024 до суду надійшла позовна заява у новій редакції, відповідно до змісту якої позивач зазначає про те, що з 2014 року він не підтримував відносини зі своїм братом ОСОБА_7 , оскільки останній зайняв відверту проти Українську позицію. На даний час в травні 2024 року в смт ОСОБА_8 приїхали біженці, які зв`язалися з ним, щоби придбати батьківський будинок для проживання. Він був не проти так як проживає дуже далеко від смт ОСОБА_8 і не має можливості за ним доглядати. Він став намагатися зв`язатися із братом щоби вирішити це питання та його знайомі, які поїхали на його адресу, повідомили, що він помер у 2018 році у м. Уфа, російська федерація, і вони надали копію свідоцтва про смерть. Від цих же знайомих з росії він дізнався, що на момент смерті його брат проживав одиноко, дружина його та син померли раніше і він доживав у будинку для пристарілих. До складу спадкового майна після смерті його брата входить частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розміщений на АДРЕСА_1 (а.с. 31-34).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 35-36).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.10.2024 витребувано у Чорнобаївській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та Витяг зі спадкового реєстру після смерті останнього (а.с. 45-46).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 56).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду повідомив, що позивачу невідомо, яке спадкове майно залишилося після смерті його брата ОСОБА_4 та де воно знаходиться. З`ясувати вказані відомості він також позбавлений можливості у зв`язку із розірванням Україною всіх дипломатичних зв`язків із рф. Оскільки частина спадкового майна, а саме: частина житлового будинку з надвірними спорудами розміщена на АДРЕСА_1 , вважають, що справа територіально підсудна Чорнобаївському районному суду Черкаської області. Стосовно кола можливих спадкоємців першої черги після смерті його брата, то, зі слів позивача, вони відсутні, оскільки його дружина та син також померли. Докази цього відсутні у зв`язку із не можливістю їх отримання. Зі слів позивача копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 йому надіслали в 2024 році його знайомі, однак хто надіслав та коли саме йому невідомо. Докази цього також відсутні.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судове засідання представник відповідача Чорнобаївської селищної ради не з`явився, направив до суду клопотання, відповідно до якого розгляд справи просив проводити за його відсутності, рішення може бути прийнято на розсуд суду (а.с. 39).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 , гражданин Республики Казахстан (на російській мові) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті зазначено м. Уфа, Республіка Башкортостан, рф (а.с. 9).

Відповідно до відомостям зазначеним у копіях свідоцтв про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 вони є рідними братами, оскільки мають спільних батьків (а.с. 7-8).

Згідно відомостям постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.07.2024, 16.07.2024 до державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. звернувся із заявою гр. ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після смерті його брата ОСОБА_10 , останнє місце реєстрації невідоме. Розглянувши подані документи, державним нотаріусом було виявлено відсутність заяви про прийняття спадщини та відсутні докази про постійне проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в смт Чорнобай, Золотоніського району Черкаської області, у зв`язку із чим у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 було відмовлено. Роз`яснено право спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини, звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини (а.с. 20).

Позивачем до матеріалів справи приєднано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.1991, відповідно до відомостям якого спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_2 , її син ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_11 в рівних частинах. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належало померлій на підставі свідоцтва № НОМЕР_2 на право власності виданого Чорнобаївською селищною радою 10.03.1989 і зареєстрованого Золотоніським БТІ 14.03.1989 по реєстру за № І-117 (а.с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину по закону від 24.01.2006, спадкоємцями майна ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 є в рівних долях по частині кожний: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9709049 від 31.01.2006 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.01.2006 виданого нотаріусом Красногірського нотаріального округу Московської області зареєстровано право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с. 12).

В ході розгляду справи судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Уфа, республіки Башкортостан, рф, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до відомостям свідоцтва про смерть останній є громадянином Республіки Казахстан. У відомостях позовної заяви не зазначено місце останньої реєстрації спадкодавця, вказані відомості не повідомив в судовому засіданні і представник позивача. Відповідно до відомостям матеріалів справи, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом місцем реєстрації ОСОБА_4 зазначено: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема підсудність судам України справ з іноземним елементом (п. 3 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про міжнародне приватне право»).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до положень ст. 70 ЗУ «Про міжнародне приватне право» з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.

Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України (ст. 71 ЗУ «Про міжнародне приватне право»).

Суд акцентує увагу на тому, що матеріалами справи підтверджено наявність лише частини майна, яке входить у спадкову масу після смерті спадкодавця, а саме: 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим суд приходить до висновку про підсудність справи Чорнобаївському районному суду Черкаської області.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до застосування підлягають норми діючого на той час ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регулюється Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до положень п. 1.12 цього Порядку місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів.

Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно п. 2.1 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна:

про прийняття спадщини;

про відмову від прийняття спадщини;

про видачу свідоцтва про право на спадщину;

спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі);

про видачу свідоцтва виконавцю заповіту;

виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень;

другого з подружжя (колишнього з подружжя) про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя);

про вжиття заходів до охорони спадкового майна;

претензії кредиторів.

Відповідно до відомостям відповіді завідуючої Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л. від 05.10.2024 № 265/01-16 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини в нотаріальну контору не поступало, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що свідчить про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 на території України не заводилася (а.с. 50,51).

Відомості про те, що ОСОБА_4 мав останнє місце проживання на території України в матеріалах справи також відсутні.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до абз. 2 цього пункту суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ч. 1 ст. 1262 ЦК України).

Відповідно до відомостям матеріалів справи позивач є рідним братом спадкодавця, а отже є спадкоємцем другої черги права на спадкування за законом.

Згідно поясненням представника позивача адвоката Солода В.М. наданим в судовому засіданні позивач повідомляв йому про те, що спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме його дружина та син померли, інші спадкоємці невідомі.

Однак суд звертає увагу на те, що позивачем не надані суду відомості щодо прізвища, ім`я та по батькові вказаних осіб, приблизну дату їх смерті, докази в підтвердження факту їх смерті. Одне лише посилання в позові та в судовому засіданні на те, що в зв`язку із збройною агресією рф відносно України та припиненням дипломатичних відносин із країною-агресором не можливо зібрати докази, на думку суду, не є законною підставою для звільнення позивача від обов`язку доведення обґрунтованості своїх позовних вимог.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до положень п.п. 2,4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язанні: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Абзацом 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц, зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та поряду прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо.

Так, підставою для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини стороною позивача зазначається його не обізнаність про смерть на території рф у 2018 році його брата ОСОБА_4 , мотивуючи це тим, що з 2014 року він не спілкувався із братом, а тому йому було невідомо про його смерть, при цьому до матеріалів справи долучає копію свідоцтва про смерть останнього виданого 18.09.2018, аргументуючи наявність у нього цієї копії тим, що її йому надіслали його знайомі. Однак суд звертає увагу на тому, що ані з пояснень представника позивача, ані з обґрунтування позовних вимог у позові не можливо з`ясувати особи вказаних знайомих. Клопотання про допит вказаних знайомих в якості свідків стороною позивача не заявлялося.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, у змагальному процесі позивач повинен довести вимоги, на які він посилається, а суд повинен забезпечити змагальність сторін процесу.

У постанові ВС від 23.10.2024 у справі № 753/25081/21 Верховний Суд звернув увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Отже заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд, з урахуванням балансу вірогідностей та враховуючи те, що положеннями ст. 81 ЦПК України обовязок доведення обгрунтованості позовних вимог покладається на позивача, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у зв`язку із необґрунтованістю та не доведенням позовних вимог наданими доказами.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, у задоволенні позовних вимог було відмовлено, сплачений позивачем судовий збір залишається за останнім.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Чорнобаївської селищної ради про продовження терміну для прийняття спадщини відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 листопада 2024 року.

Суддя О.Г. Романова