Справа № 206/6093/24
Провадження № 2-о/206/664/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Поштаренко О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 , який був розірваний 15 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Будньоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку.

Дослідивши зміст заяви та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Враховуючи те, що главою 6 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовані дії судді при виявленні недоліків заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту родинних відносин, тому суд в даному випадку застосовує аналогію закону, передбачену ст. 10 ЦПК України, та керується положеннями ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлення фактів, що мають юридичне значення суд вирішує в порядку окремого провадження з урахуванням положень розділу IV ЦПК України.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Статтею 318 ЦПК України, встановлені вимоги до змісту заяви, зокрема, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч.2 ст.318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зазначена заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України з таких підстав.

Так, у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на таке: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, серед іншого, що: відповідно до ст.6 Кодексу про шлюб та сім`ю України вчинені до утворення або відновлення органів реєстрації актів громадянського стану релігійні обряди і одержані на їх посвідчення документи про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерть прирівнюються до актових записів, вчинених у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Таким чином, предметом встановлення факту розірвання реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення у суді є: існування факту реєстрації; якщо відповідний запис в органах ДРАЦС не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); якщо у поновленні такого запису органи ДРАЦС відмовили у встановленому законом порядку; запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

При цьому, слід зазначити, що відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

З огляду на наведене, слід зазначити, що судом не встановлюються факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, а лише встановлюється факт їх реєстрації в актових книгах, якщо в органах реєстрації актів цивільного стану не збереглися відповідні записи і ті відмовилися їх поновити, або вони можуть бути відновлені тільки на підставі рішення суду про встановлення їх реєстрації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Узагальненнях Верховного суду України від 01 січня 2012 року встановлено, що до заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу можуть додаватися такі документи та докази:

1) довідка архіву органів ДРАЦС, що підтверджує факт втрати у цих органах запису, та висновок районного (міського) відділу (бюро) РАЦС про відмову в поновленні запису акта цивільного стану.

2) докази, що підтверджують наявність цього юридичного факту (документи, акти, листи ділового та особистого характеру, які містять інформацію про реєстрацію усиновлення, шлюбу, розірвання шлюбу, наприклад: довідку архіву ДРАЦС про те, що актовий запис втрачено, довідки церковних архівів та інших установ, які реєстрували шлюб, виписку з паспорта, в яких є відмітка (штамп) про реєстрацію чи розірвання шлюбу, документи ділового характеру (анкети, особові справи), свідоцтва про народження дітей, де батьками зазначені заявники, актові записи про народження дітей, домові книги, показання свідків щодо факту реєстрації шлюбу, інші документи, які містять інформацію про реєстрацію чи розірвання шлюбу).

Також зазначено, що за наявності збережених записів актів цивільного стану про реєстрацію або розірвання шлюбу цей факт встановлюється у позасудовому порядку.

Так, заявник у заяві про встановлення факту розірвання шлюбу зазначає, що між ним та ОСОБА_2 , був розірваний шлюб 15 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Будньоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку. Станом на день подання заяви актовий запис про розірвання шлюбу у реєстрах органів ДРАГС відсутній. Відсутність вказаного актового запису унеможливлює отримання заявником свідоцтва про розірвання шлюбу чи витягу про розірвання такого, а також не дає змоги зареєструвати новий шлюб заявнику.

Проте, заявником на підтвердження вказаних обставин не надано доказів того, що в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис про розірвання шлюбу і заявнику у поновленні такого запису орган ДРАЦС відмовив у встановленому законом порядку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно дост.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, заяву потрібно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту розірвання шлюбу - залишити без руху, надати заявнику строк протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Поштаренко