СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/29375/21

пр. № 2/759/204/24

11 липня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Шум Л.М.

при секретарі: Мовчані О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" про відшкодування майнової шкоди внаслідок залиття, суд -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" про відшкодування майнової шкоди внаслідок залиття.

У обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2008 року, видане державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В, спадкова справа № 454/08, зареєстровано в реєстрі за № 3-3773.

У ніч з 24 на 25 липня 2021 року відбулося залиття квартири, яка належить позивачу через прорив сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована на 8 поверсі будинку і належить на праві власності відповідачу.

Факт та причина залиття квартири позивача підтверджується наступним.

29.07.2021 комісією ЖЕД-7 (структурний підрозділ третьої особи) був складений Акт, в якому зазначено, що: «При обстеженні встановлено: Кімната - 18,1 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття до 0,5 м2.Спальня - 12,2 кв.м. спостерігається деформація ламінату до 0,5 м2, Коридор - 9,9 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття 0,5 кв.м., двері намокли погано закриваються, Ванна - 4,3 кв.м. перепланування (з`єднано з туалетом) спостерігається пляма залиття до 0,5 кв. м на стелі. Висновок комісії: При обстеженні встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось з квартири № 30 халатне ставлення мешканців до сантехнічного обладнання.»

18.08.2021 після встановлення наведених вище фактів позивач звернувся застосунок «Viber» до відповідача, як до власника квартири, з метою врегулювання питання відшкодування заподіяної шкоди та сплати збитків в досудовому порядку. Однак, відповідач відмовився відшкодувати їх у добровільному порядку.

21.09.2021 та 07.10.2021 позивач звертався до ЖЕД-7 (Житлово-експлуатаційна дільниця № 7) із заявами про проведення повторного обстеження технічного стану квартири, оскільки після висихання залитого приміщення він виявив додаткові пошкодження, зокрема деформацію гіпсокартонної стінки.

18.10.2021 ЖЕД-7 надіслала позивачу відповідь про те, що проведення експертизи квартири після залиття не входить до її компетенції і рекомендувало звернутись до спеціалізованої установи з цим питанням.

У зв`язку із тим, що первинний Акт, складений комісією ЖЕД-7 не відповідав вимогам п. 2.3.6. та додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, позивач звернувся із заявами до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з метою проведення повторного обстеження та внесення в акт обстеження необхідних даних, відповідно до вимог чинного законодавства.

03.12.2021 такий акт було складено, відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідач від підпису відмовився. Так, комісією у Акті зазначено наступне. «При обстеженні встановлено: Кімната - 18,1 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття до 0,5 м2, Кімната - 12,2 кв.м. спостерігається деформація ламінату до 0,5 м2, Коридор - 9,9 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття 0,5 кв.м., двері намокли погано закриваються, Стіна спостерігаються плями (3х0,15 кв.м), Ванна - 4,3 кв.м. перепланування (з`єднано з туалетом) спостерігається пляма залиття до 0,5 кв. м на стелі. Причиною залиття прорив підводки до умивальника. Висновок комісії: квартиру АДРЕСА_1 було залито з квартири № 30 .»

Відповідач ОСОБА_2 відмовився брати участь у складанні актів залиття квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Крім цього, 14.09.2021 позивач уклав договір № 132/21 на проведення робіт з незалежної експертної оцінки вартості матеріального збитку майна із фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_3 ». За цим договором була проведена оцінка вартості матеріального збитку завданого залиттям квартири АДРЕСА_1 . Оцінювач направив відповідачу повідомлення про дату та місце проведення оцінки, однак відповідач не виявив бажання приймати у цьому участі.

01.11.2021 експертом був складений звіт про оцінку збитків № 71/21. За результатами дослідження розмір матеріальних збитків, заподіяних оздобленню приміщення після залиття становить 63 695, 00 гривень. Вартість дослідження становить 3050, 00 гривень, які були сплачені позивачем за договором в дату 01.11.2021. Таким чином, майнова шкода, заподіяна відповідачем становить: 63 695,00 + 3050, 00 = 66 745, 00 гривень.

29.12.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання.

02.05.2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового засідання.

Судовий розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника відповідача, в тому числі за клопотанням про врегулювання спору шляхом укладання мирової угоди.

У судове засідання представник позивача - адвокат Міщенко П.В. не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив його задовольнити.

Відповідач, його представник та третя особа до суду не з`явилися, судом про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача подала клопотання про відкладення розгляду справи у судовому засіданні 11.07.2024 року через її відпустку, однак належних доказів суду не надала. Суд ставиться критично до такої процесуальної поведінки представника відповідача та кваліфікує її як зловживання процесуальними правами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2008 року, видане державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В, спадкова справа № 454/08, зареєстровано в реєстрі за № 3-3773

Судом встановлено, що у ніч з 24 на 25 липня 2021 року відбулося залиття квартири, яка належить позивачу через прорив сантехнічного обладнання у квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована на 8 поверсі і належить на праві власності відповідачу.

Судом встановлено, що 29.07.2021 комісією ЖЕД-7 (структурний підрозділ третьої особи) був складений Акт, в якому зазначено, що: «При обстеженні встановлено: Кімната - 18,1 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття до 0,5 м2.Спальня - 12,2 кв.м. спостерігається деформація ламінату до 0,5 м2, Коридор - 9,9 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття 0,5 кв.м., двері намокли погано закриваються, Ванна - 4,3 кв.м. перепланування (з`єднано з туалетом) спостерігається пляма залиття до 0,5 кв. м на стелі. Висновок комісії: При обстеженні встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось з квартири № 30 халатне ставлення мешканців до сантехнічного обладнання.»

Також судом встановлено, що 18.08.2021 після встановлення наведених вище фактів позивач через застосунок «Viber» звернувся до відповідача, як до власника квартири, з метою врегулювання питання відшкодування заподіяної шкоди та сплати збитків в досудовому порядку. Однак, відповідач відмовився відшкодувати їх у добровільному порядку.

Судом встановлено, що 21.09.2021 та 07.10.2021 позивач звертався до ЖЕД-7 (Житлово-експлуатаційна дільниця № 7) із заявами про проведення повторного обстеження технічного стану квартири, оскільки після висихання залитого приміщення він виявив додаткові пошкодження, зокрема деформацію гіпсокартонної стінки.

Судом встановлено, що 18.10.2021 ЖЕД-7 надіслала позивачу відповідь про те, що проведення експертизи квартири після залиття не входить до її компетенції і рекомендувало звернутись до спеціалізованої установи з цим питанням. У зв`язку із тим, що первинний Акт, складений комісією ЖЕД-7 не відповідав вимогам п. 2.3.6. та додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, позивач звернувся із заявами до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з метою проведення повторного обстеження та внесення в акт обстеження необхідних даних, відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом встановлено, що 03.12.2021 такий акт було складено, відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідач від підпису відмовився. Так, комісією у Акті зазначено наступне. «При обстеженні встановлено: Кімната - 18,1 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття до 0,5 м2, Кімната - 12,2 кв.м. спостерігається деформація ламінату до 0,5 м2,Коридор - 9,9 кв.м. стеля водоемульсійне покриття, спостерігається пляма залиття 0,5 кв.м., двері намокли погано закриваються, Стіна спостерігаються плями (3х0,15 кв.м), Ванна - 4,3 кв.м. перепланування (з`єднано з туалетом) спостерігається пляма залиття до 0,5 кв. м на стелі. Причиною залиття прорив підводки до умивальника. Висновок комісії: квартиру АДРЕСА_1 було залито з квартири № 30 .»

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відмовився брати участь у складанні актів залиття квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що 14.09.2021 позивач уклав договір № 132/21 на проведення робіт з незалежної експертної оцінки вартості матеріального збитку майна із фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_3 » (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України № НОМЕР_3 від 14.10.2013 року). За цим договором була проведена оцінка вартості матеріального збитку завданого залиттям квартири АДРЕСА_1 . Оцінювач направив відповідачу повідомлення про дату та місце проведення оцінки, однак відповідач не виявив бажання приймати у цьому участі.

Судом встановлено, що 01.11.2021 експертом був складений звіт про оцінку збитків № 71/21. За результатами дослідження розмір матеріальних збитків, заподіяних оздобленню приміщення після залиття становить 63 695, 00 гривень. Вартість дослідження становить 3050, 00 гривень, які були сплачені позивачем за договором в дату 01.11.2021. Таким чином, майнова шкода, заподіяна відповідачем становить: 63 695,00 + 3050, 00 = 66 745, 00 гривень.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири за адресою: квартира АДРЕСА_1 , сталося з вини відповідача ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на 8-му поверсі будинку.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом приймаються зазначені вище докази на підтвердження розміру заподіяної шкоди внаслідок залиття квартири в розмірі 63 695,00 грн. Крім цього, позивачем понесені витрати на оплату послуг експерта з проведення експертного дослідження вартості матеріального збитку в розмірі 3050, 00 грн.

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як видно із матеріалів справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), який є власником квартири АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) майнову шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1 , власником якої він є, у розмірі 63 695, 00 гривень (шістдесят три тисячі шістсот дев`яносто п`ять, 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмір- 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривен 00 коп.) судового збору, 3050, 00 гривень (три тисячі п`ятдесят гривень 00 коп.) - витрат на проведення експертного дослідження вартості матеріального збитку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя: Л.М. Шум