Справа № 146/1718/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. селище Томашпіль Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Мороз І.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання упущеної вигоди, стягнення упущеної вигоди та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання упущеної вигоди, стягнення упущеної вигоди та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 21 жовтня 2024 року, головуючим суддею визначено Мороза І.С.

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26 листопада 2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді 21 жовтня 2024 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

У вказаній позовній заяві позивач просить: визнати у зв`язку з бездіяльністю та неправомірних дії Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, який вчасно не виконав рішення зокрема невиконання п.п. 18, 18.1, 18.2, 18.2.1, 18.2.2, 19 рішення Кам`янської міської ради № 334-10/VII від 30.09.2016 «Про набуття (припинення) прав на землю» та п. 3.1. Договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки № б/н від 28.02.2017 р., укладеного між ОСОБА_1 та Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, упущену вигоду в сумі 6 205 749 грн 28 коп; стягнути з Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 збитки у формі упущеної вигоди на суму 6 205 749 грн 28 коп; зобов`язати Кам`янську міську раду вчинити продаж земельної ділянки площею 1,2293 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:030:0182) з урахуванням суми стягнення упущеної вигоди 6 205 749 грн 28 коп. врахувати в рахунок погашення суми 6 799 873 (шість мільйонів сімсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сімдесят три ) грн 00 коп. в результаті купівлі продажу земельної ділянки згідно рішення 54 сесії Кам`янської міської ради Дніпропетровської області VІІІ скликання від 12.07.2024 року, за ціною що становить 551 218 (п`ятсот п`ятдесят одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

Процесуальним законодавством визначено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Статтею 28 ЦПК України передбачені підстави визначення підсудності за вибором позивача.

Вимогами позову є, зокрема, стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих бездіяльністю та неправомірними діями Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Дніпропетровської області у результаті порушення права позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Як вбачається з ч. 4 ст. 28 ЦПК України позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Даний перелік у разі завдання шкоди особі є вичерпним.

Як зазначено вище, однією із вимог позову позивачем зазначено стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 6 205 749 грн 28 коп.

У мотивувальної частини позову позивач обґрунтовує цю вимогу і зазначає, що йому завдано збитки у вигляді неодержаних доходів.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Розглядаючи різницю між поняттями «збитки» і «шкода», суд зазначає, що під шкодою прийнято розуміти втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи. Шкода це зменшення кількості майнового блага (внаслідок знищення майна, втрата можливості отримати майно, яке особа неодмінно отримала б за нормального перебігу подій) або погіршення його якості (пошкодження речі, зіпсуття, приведення її у стан, у якому вона не здатна виконувати всі свої функції).

Збитки це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди, спричиненої неналежним виконанням або невиконання договірних зобов`язань.

Таким чином, терміни «збитки» та «шкода» слід вирізняти під час їх застосування.

Зі змісту позовної заяви не вбачається виникнення позовних вимог із факту завдання шкоди майну позивача, також не завдано позивачу шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, не завдано позивачу шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та не вбачається заподіяння шкоди позивачу незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

А отже, зміст позовної заяви не дає підстав для висновку, що вказаний спір підпадає під категорії, визначені ч.ч. 3, 4, 6 ст. 28 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли не внаслідок заподіяння шкоди, а тому у цьому випадку

застосовується загальна підсудність.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В позовній заяві відповідачами вказано Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області (51900, Україна, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, проспект Василя Стуса, будинок, 10/12, ЄДРПОУ 2026869) та Кам`янську міську раду Дніпропетровської області (51931, Україна, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, 2 ).

Таким чином, відсутні підстави для визначення територіальної юрисдикції цієї справи за Томашпільським районним судом Вінницької області.

Оскільки відповідачі у даній справі, а саме Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області та Кам`янська міська рада Дніпропетровської області знаходяться в м. Камянське Дніпропетровської області, суд вважає, що цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання упущеної вигоди, стягнення упущеної вигоди та зобов`язання вчинити дії слід направити за підсудністю саме до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 166.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше 5 днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше 5 днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання упущеної вигоди, стягнення упущеної вигоди та зобов`язання вчинити дії повинна бути передана за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, тобто за місцем знаходження відповідача.

Керуючись ст. 28, 258, 260, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Передати позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав нерухомого майна Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання упущеної вигоди, стягнення упущеної вигоди та зобов`язання вчинити дії за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 166).

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: І. С. Мороз