Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4391/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2024 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Надопта А.А., за участі секретаря судового засідання Онисько С.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівська міська рада Берегівського району Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівська міська рада Берегівського району Закарпатської області.

Заяву мотивує тим, що заявник ОСОБА_1 веде догляд за своїм дідом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання: АДРЕСА_1 , оскільки останній є інвалідом ІІ групи та людиною похилого віку і через ряд захворювань потребує постійного догляду.

Заявник зазначає, що встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , потрібно йому для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах, у зв`язку з цим він звернувся в суд із заявою відповідною заявою.

Встановлення факту, що має юридичне значення з ініціативи заявника не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, зазначив у заяві про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задоволити.

Зацікавлені особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явилися, зазначили у заяві про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують.

Представник заінтересованої особи Виноградівської міської ради Берегівського району в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення заяви не подав.

Судом встановлено такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом із дідом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , є інвалідом ІІ групи, що стверджується Довідкою Сер.МСЕ-№0326613 від 01.09.2009 року (строк дії безтерміновий), має невиліковне захворювання: "G09 Наслідки запальних хвороб центральної нервової системи (поліомеліт у ранньому дитинстві) у вигляді вираженого нижнього пара параперезу, паралітичної евкіно-вірусної деформації ступнів (більше справа), в наслідок чого має відвивих кісток правої гомілки в гомілково ступневому суглобі. Дефортроз правого гомілкового ступневого суглоба ІІІ ст.. Крім того наявна хронічна респіраторна недостатність.

Дідо заявника втратив здатність до самообслуговування, не може самостійно пересуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, що підтверджується Висновком №499 від 13.06.2024 року про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (копія додається).

У зв`язку з війною, переживаннями, за останній час стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився і він має бути постійно під наглядом, поскільки має залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку із чим, заявник вимушений постійно піклуватися про нього та здійснювати за ним догляд на протязі декількох років.

Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_2 та те, що він потребує постійного догляду, а в родині немає нікого, хто би міг здійснювати за ним догляд, поскільки його дружина. а заявнику баба- ОСОБА_3 , сама є пенсіонеркою та сама потребу строрнньої допомоги, а мати заявника - ОСОБА_4 , вже тривалий час як виїхала за кордон, а тому заявник самостійно змушений здійснювати за своїм дідом постійний догляд.

Встановлення факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення прав та обов`язків заявника, визначених Законом України «Про соціальні послуги» від 19 червня 2003 року №966-IV, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» від 29 квітня 2004 року №588.

В чинному законодавстві відсутня адміністративна послуга з отримання документу, який би підтверджував факт того, що заявник самостійно доглядає та утримує свою матір похилого віку. Відповідно даний факт, може бути встановлений виключно рішенням суду, прийнятим в порядку непозовного цивільного судочинства, що підтверджується численною судовою практикою в таких справах.

Встановлення факту здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 необхідне заявнику для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 3 Конституції України, визначено, що - «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статею 49 передбачено, що- «Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя».

Статтею першою Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися…».

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), у зв`язку з відсутністю інших працездатних осіб, які можуть здійснювати постійний догляд, є єдиною особою, яка здійснює самостійний та постійний догляд за своїм дідом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), який за висновком медико-експертної комісії закладу охорони здоров`я, потребує постійного стороннього догляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А. А. Надопта