ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/257/24 Номер провадження 22-ц/814/2703/24Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 02 травня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (в подальшому ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 1078-5189 від 23.08.2022 в сумі 22000 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 4400 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 17600 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилалось на те, що 23.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1078-5189 в електронній формі, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4400 грн. строком надання кредиту 300 днів, з базовим періодом 14 днів (проміжок часу, впродовж строку дії договору, в останній день якого в позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом) із застосуванням зниженої % ставки у розмірі 2,50 % в день та стандартної % ставки - 3,00 % в день, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит та внести плату за кредитом.

Переказавши кошти на картковий рахунок позичальника, відкритий в АТ КБ «Приватбанк», товариство виконало свої зобов`язання, проте ОСОБА_1 в порушення умов договору, не виконав свої зобов`язання, що призвело до виникнення вищевказаної заборгованості.

Незважаючи на існуючу станом на 05.01.2024 заборгованість в сумі 43692 грн, товариство просить стягнути лише 22000 грн., застосувавши до позичальника програму лояльності та частково списавши заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 21692 грн.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 02 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1078-5189 від 23.08.2022 року в розмірі 5 940 грн., та у повернення сплаченого судового збору 654 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд дійшов висновку, що визначений сторонами строк кредитного договору становить 14 днів, а отже саме за цей період підлягають стягненню нараховані відсотки 1540 грн. та тіло кредиту 4400 грн. Після закінчення 14 -ти денного строку у кредитодавця відсутнє право нараховувати відсотки. При цьому, суд вказав на існування в договорі двох строків кредитування, що призводить до різного тлумачення умов договору позичальником.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Вказує, що суд дійшов помилкового висновку щодо строку укладання кредитного договору на строк 14 днів, оскільки сторони визначили строк дії договору в 300 днів, а 14 днів є проміжком часу, впродовж строку дії договору, в останній день якого в позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом, про що чітко зазначено в договорі, з умовами якого позичальник був обізнаний та погодив їх шляхом здійснення електронного підпису.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню нараховані відсотки за період строку дії договору, тобто нараховані впродовж 300 днів, з урахуванням програми лояльності, яке товариство застосувало до позичальника.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 23.08.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1078-5189 в електронній формі, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4400 грн. для задоволення особистих потреб позичальника.

З боку кредитодавця були виконані всі умови видачі обумовленої суми шляхом її перерахування на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , який в порушення умов договору не повернув кошти у визначений строк та на сплатив відсотки за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості яку товариство і просило стягнути в судовому порядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов висновку, що наявність в кредитному договорі двох строків кредитування, а саме 14 днів та 300 днів призводить до різного тлумачення положень договору позичальником як споживачем фінансових послуг, є для нього незрозумілими, а отже підлягає стягненню заборгованість саме за 14 днів, в сумі, яка складається з боргу по кредиту 4400 грн. та відсотки за 14 днів в сумі 1540 грн.

Вказані висновку суду першої інстанції є помилковими та суперечать умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

При цьому, суд безпідставно визначив строк дії договору в 14 днів, помилково ототожнивши поняття «заявленого безвідсоткового строку користування кредитом», який складає 14 днів, з «строком користування, тобто строком на який надається кредит», який становить 300 днів.

Так, пунктом 4.8. договору визначено, що строк кредитування становить 300 календарних днів, а дата повернення 19.06.2023.

В пункті 4.10 визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 44000 грн, та включає в себе суму кредиту та відсотки за користування 39600 грн.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору базовий період сплати відсотків - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.

Пунктом 4.8 Кредитного договору встановлено, що базовий період складає 14 днів.

Згідно з п. 4.6 Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми щоденно починаючи з дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, в таких розмірах: стандартна процентна ставка 3,00 % за кожен день користування кредитом та знижена відсоткова ставка 2,50 % для першого базового періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином, питання визначення процентної ставки за кредитним договором вирішується виключно сторонами у договорі.

Вірно встановивши факт невиконання умов кредитного договору ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення відсотків лише за 14 днів користування кредитом, а не за весь прострочений період, який в даному випадку співпадає зі строком дії договору, тобто за 300 днів, враховуючи, що кінцевою датою повернення коштів є 19.06.2023.

Як встановлено вище, за умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримав 4400 грн. строком на 300 днів. При цьому за базовий період 14 днів діяла знижена відсоткова ставка - 2,50% в день, а інший період діяла стандартна відсоткова ставка 3,00% в день, що свідчить про погодження усіх істотних умов договору.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення відсотків у розмірі 1540 грн. місцевий суд виходив з того, що заявлений строк кредитування складає 14 днів. Разом з тим суд не врахував, що 14 днів є базовим періодом, в останній день якого в позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом, а відтак він не є датою, пов`язаною зі строком дії самого договору.

Тобто, кожного 14 дня протягом строку дії договору - 300 днів позичальник мав сплачувати відсотки за користування кредитом.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної правової оцінки не надав та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення відсотків за увесь період дії договору, тобто за 300 днів.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем дотримано умови кредитного договору щодо строку кредитування та нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 2,50 % за кожен день в період з 23.08.20223 по 05.09.2022 включно, а також у розмірі 3,00 % за кожен день в період з 06.09.2022 по 18.06.2023 включно. Після 18.06.2023 жодних відсотків, штрафів, пені чи інших стягнень відповідачу не нараховувалося, а заборгованість за відсотками за користування кредитом становила 39292 грн.

Доказів того, що відповідач не погоджувався з вищевказаним розміром відсотків, оскаржував умови договору в цій частині як споживач фінансових послу з підстав їх несправедливості, матеріали справи не містять.

В даному випадку наданий позивачем розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, а тому він приймається колегією суддів як належний та допустимий доказ заборгованості за договором.

Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості та не здійснювалось його оспорювання в судовому порядку в частині визначених товариством розміру відсотків.

З урахуванням застосованої кредитодавцем до відповідача програми лояльності було зменшено суму заборгованості по відсотках до 17600 грн., яка, з урахуванням принципу диспозитивності, підлягає стягненню з відповідача на корить позивача одночасно з неповернутим тілом кредиту 4400 грн., що в загальному розмірі складає 22000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений товариством при подачі відповідно як позовної заяви в розмірі 2422,40 грн., так і 3633,60 грн. за подану апеляційну скаргу, що становить 6056 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" задовольнити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 02 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за кредитним договором №1078-5189 від 23.08.2022 в сумі 22000 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 4400 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 17600 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" судовий збір в сумі 6056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 липня 2024 року.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна