ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/243/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпеченняпозову,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться справа № 753/16899/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах за договором про спільне утримання та виховання дитини - за період з серпня 2021 року по червень 2023 року, інфляційних втрат та пені.

Ухвалою від 14.10.2024 суд відкрив провадження у справі.Призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в судове засідання.

23.10.2024 через електронний кабінет «Електронного суду» від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову у цій справі.

Заяву обґрунтовано таким.

ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суму розмірі 1 511 952, 22 грн., яка складається з: - 681 780,79 грн. - заборгованість по аліментах на утримання неповнолітньої дитини за період з серпня 2021 року по червень 2023 року включно; - 148 390,64 грн. - нарахований на суму заборгованості індекс інфляції; - 681 780,79 грн. - пені за період прострочення по аліментам. Позов обґрунтований тим, що 18.08.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений та нотаріально посвідчений Договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини, де було встановлено обов`язок відповідача сплачувати аліменти та встановлено порядок їх розрахунку. Відповідач тривалий час не виконував належним чином свій обов`язок по утриманню дитини відповідно до умов Договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з серпня 2021 року по червень 2023 року.

Заявниця зазначає, що поведінка відповідача, а також викладені нею обставини породжують у позивача об`єктивні побоювання щодо того, що в разі задоволення її позову та стягнення сум прострочених аліментів на дитину, виконання судового рішення буде значно утруднене.

Так, згідно щорічних декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020, 2021 роки рік ОСОБА_2 було задекларовано таке майно: - Земельна ділянка, дата набуття права: 14.10.2004, загальною площею (м2): 1378 - Земельна ділянка, дата набуття права: 22.01.2014, загальна площа (м2): 1200; - Житловий будинок, Смолівка / Коростишівський район / Житомирська область / Україна; - Гараж, Загальна площа (м2): 16; - Земельна ділянка, кадастровий номер :01:018:0214, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - Житловий будинок, загальною площею 164,5 м2, вартістю 1802000 грн., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, у відповідача є автомобіль Марка: TESLA, Модель: MODEL S, який юридично оформлений на його матір ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, в подальшому більшість з цього майна була відчужена відповідачем, в тому числі безоплатно. Так, зокрема, в 2023 році ОСОБА_2 безоплатно відчужив житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку кадастровий номер :01:018:0214. Позивач подарував вказане майно своїй дружині ОСОБА_4 на підставі Договору дарування житлового будинку від 20.01.2023 року та Договору дарування земельної ділянки від 20.01.2023 року. Внаслідок цього станом на день звернення з даним позовом у власності позивача залишилась лише одна земельна ділянка площею 1200 м2, кадастровий номер :06:005:5028, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташована з адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с/рада. Бузівська. Оскільки на момент вчинення даного правочину у відповідача існувала заборгованість по аліментах на утримання дитини, а отже вказані правочини мали очевидні ознаки фраудаторних (таких, що вчинені на шкоду кредитору та з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання) - ОСОБА_1 було подано позов про визнання недійсними вказаних правочинів, справа № 369/16040/24. Після цього, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 знову переоформив будинок та землю та на себе, дата, час державної реєстрації: 05.10.2024 р. 11:01:46, що, на переконання позивача, зроблено з метою уникнення судового розгляду по справі №369/16040/24. Вказане вище очевидно вище свідчить про те, що маючи значну заборгованість по аліментах, відповідач вільно розпоряджається належним йому майном, в тому числі активно вчиняє дії щодо безоплатного відчуження цього майна. На сьогоднішній день за відповідачем на праві власності зареєстровано наступне майно, яке він може в будь-який момент знову відчужити: - земельна ділянка площею 1200 м2, кадастровий номер :06:005:5028, розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с/рада. Бузівська; - житловий будинок, кадастровий № 080, загальною площею (кв. м.): 154.2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 земельній ділянці кадастровий номер :01:018:0214; - земельна ділянка кадастровий номер :01:018:0214, площею а (га): 0.0543. В Постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 904/1934/23 Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. В свою чергу, аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Аліменти є власністю дитини, а отже несплата аліментів та неможливість їх фактичного стягнення за рішенням суду порушує, в першу чергу, права самої дитини.

Заявниця, враховуючи те, що наказом В.о. голови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.08.2023 року №198/к відповідачу з 21.08.2023 припинено виплату суддівської винагороди, вважає, що виконання судового рішення може бути значно утрудненим через реальний ризик відчуження відповідачем його майна, просить в межах ціни позову (1 511 952, 22 грн) накласти арешт на належне ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :06:005:5028, розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Бузівська;

- житловий будинок, р.н.о.н.м. 080, загальною площею 154,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :01:018:0214.ш9.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Суд установив, що:

- згідно з наказом В.о. голови Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.08.2023 року №198/к відповідачу з 21.08.2023 припинено виплату суддівської винагороди;

- ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності станом на 17.10.2024 належить нерухоме майно, а саме - земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер :06:005:5028, розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Бузівська;

- ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності станом на 08.10.2024 належить нерухоме майно, а саме - житловий будинок, р.н.о.н.м. 080, загальною площею 154,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :01:018:0214.ш9.

Вивчивши доводи заявниці, та додані до позову і заяви докази, суд дійшов висновку про наявність зв`язку між предметом спору та заходами забезпечення позову у вигляді заборони відчуження (розпорядження) об`єктами нерухомості, які належать відповідачу. Суд погоджується, що у справі існує загроза відчуження відповідачем належного йому майна, а невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду - у разі задоволення позовних вимог.

Статтею 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно боржника.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки заявниця не довела, що накладення арешту на все нерухоме майно, про арешт якого вона просить, і яке належне ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: - і на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :06:005:5028, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Бузівська; - і на житловий будинок, р.н.о.н.м. 080, загальною площею 154,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :01:018:0214.ш9,

- буде співмірним заявленим нею вимогам, суд задовольняє заяву частково і накладає арешт на частину майна, належного відповідачу, а саме - на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :06:005:5028, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Бузівська, що буде співмірним ціні позову (1 511 952, 22 грн).

Суд вважає, що саме такі заходи забезпечення позову співмірні заявленим позовним вимогам, спроможні забезпечити виконання судового рішення у разі задоволення позову та не покладатимуть надмірний тягар на власника майна. Водночас незастосування таких заходів забезпечення позову створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання такого рішення.

З огляду на відсутність підстав, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд не застосовує зустрічне забезпечення.

Керуючись нормами ст. 149, 150, 153, 157, 261, 273, 353-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпеченняпозову задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження (розпорядження) об`єктом нерухомості - на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :06:005:5028, що розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с/рада Бузівська; і яка належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер відомостей про речове право 4360436).

У іншій частині вимог заяви відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки.

Підтвердження виконання ухвали направити на адресу суду (м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, суддя Маркєлова В.М., з посиланням на номер справи № 753/16899/24).

Суддя: В.М. Маркєлова