Дата документу 22.07.2024
Справа № 501/2772/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Пушкарського Д.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №501/2772/24, -

В С Т А Н О В И В :

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №96461, вчинений 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення зі ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 10890,00 грн.

Від позивача надійшла заява в якій вона просить суд, з метою забезпечення вказаного позову, зупинити стягнення за виконавчим написом №96461, вчиненим 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення зі ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 10890,00 грн., що здійснюється в межах виконавчого провадження №64440022, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4, п.6 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Як зазначив Верховний Суд постанові від 13 серпня 2021 року у справі №902/1264/20, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Наведене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 06.04.2020 у справі №203/1491/19, від 30.09.2020 у справі №910/19113/19 тощо.

Колегія суддів у згаданій вище постанові відзначила, що захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/ невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу стягнення заборгованості за виконавчим написом №96461 від 20.11.2020 зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 10890,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. від 09.02.2021 відкрито виконавче провадження №64440022 з примусового виконання виконавчого напису №96461 від 20.11.2020.

Отже, аналізуючи зазначені правові норми, з урахуванням предмету та підстав позову, фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у випадку його постановлення на користь позивача.

Керуючись ст.ст.259, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №501/2772/24.

Зупинити стягнення за виконавчим написом №96461, вчиненим 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення зі ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 10890,00 грн., що здійснюється в межах виконавчого провадження №64440022.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя