Справа №293/1094/24
Провадження № 2/293/470/2024
УХВАЛА

23 липня 2024 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (адреса місцезнаходження: 01042, м.Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд.4/6, корпус В, каб.508-2) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» за змістом якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.07.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною за реєстровим № 96641 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором від 12.11.2020 в розмірі 14220,00гривень.

17.07.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Збаражському О.М. для розгляду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху за таких підстав.

Позовна заява повинна відповідати загальним вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно із частинами 1, 2 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За приписами ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6);

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7);

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9);

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10).

Натомість подана позовна заява не відповідає приписам п.п. 6-10 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин 1,2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Так, у прохальній частині позову позивач просить витребувати:

- в ТОВ "Фінфорс" копії кредитних договорів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 15.07.2021 за № 96641 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 14220,00гривень;

- в приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича - копії виконавчого напису нотаріуса та копії кредитного договору, за якими відбувається стягнення у виконавчому провадженні № 66716100 від 06.09.2021 року;

- в приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олени Василівни належним чином засвідчену копію виконавчого напису від 15.07.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №96641, та копії всіх документів, на підставі яких його було вчинено.

Дослідивши зміст клопотання позивача про витребування доказів, суд встановив, що таке не відповідає п. 4 ч.2 ст. 84 ЦПК України.

Позивач не вказує про вжиті заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволені такого клопотання.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися самостійно з відповідним клопотанням до відповідача та відповідно до приватного нотаріуса та виконавця.

Разом з цим, у порушення п.2 ч.2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів позивач взагалі не зазначає обставини, які може підтвердити такий доказ, або аргументи, які він може спростувати.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволені такого клопотання, оскільки таке клопотання не відповідає п. 2, 4 ч.2 ст. 84 ЦПК України.

У позові позивач також зазначає як учасників справи третіх осіб: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олену Василівну та приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича, однак на виконання вимог ст. 53 ЦПК України обґрунтувань на яких підставах таких третіх осіб належить залучити до участі у справі не зазначає.

Крім того, позивачем в позовній заяві не наведено жодних правових обґрунтувань підстав для визначення підсудності справи, а саме для звернення до Черняхівського районного суду Житомирської області за вказаними вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. У клопотанні ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк в 7 (сім) днів з дня отримання нею цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://cr.zt.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ