Справа № 643/6719/24
Провадження № 2/643/3442/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошті у загальному розмірі 86 280,20 грн, з яких: 85 000 грн - загальна сума перерахованих коштів відповідачу, 599,18 грн - три проценти річних, 681,02 - грн сума інфляційних втрат; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правову (правничу) допомогу (документ сформований в системі «Електронний суд»).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.06.2024, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.07.2024, у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. Продовжено розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання 07.08.2024 з`явився представник позивача ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_1 . Було відкрито судове засідання та за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 відкладено розгляд справи.

В судове засідання призначене на 07.10.2024 на 09-00год., позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить підпис представника позивача ОСОБА_4 у розписці (а.с.110) та наявний у матеріалах справи конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 , яке повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.128,129).

В судове засідання призначене на 28.10.2024 на 09-00год., позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» одержувачу ОСОБА_4 (а.с.160) та наявний у матеріалах справи конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 , яке повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.169,170).

В судове засідання призначене на 25.11.2024 на 09-00год., позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, іншій» одержувачу ОСОБА_4 (а.с.204) та наявний у матеріалах справи конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_2 , яке повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.213,214).

21.11.2024 від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Харченка К.С. до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. Розгляд цієї заяви про залишення позову без розгляду, просив здійснити без його участі та участі позивача (документ сформований в системі «Електронний суд»).

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України та зі свого боку заявила клопотання про відшкодування репутаційних та іміджевих втрат, в якому керуючись ст.16 ЦПК України просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за причинені репутаційні та іміджеві втрати через дану справу моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Щодо заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Харченка К.С. про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження регламентовано Главою 10 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України.

За приписами частин першої та другої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, залишення цивільного позову без розгляду на підставі відповідної заяви позивача можливе лише до початку розгляду справи по суті.

Так, провадження у справі було відкрито 11.07.2024 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.08.2024. Відповідно до протоколу судового засідання від 07.08.2024 відкрито перше судове засідання, тобто розпочато розгляд справи по суті.

Оскільки заява про залишення позову без розгляду подана представником позивача ОСОБА_4 після початку розгляду справи по суті, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Разом з тим, згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до приписів п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частиною 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023), суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

При цьому, системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.03.2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

У цьому випадку, позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду повторно не з`явилися та заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Додатково слід зазначити і про те, що відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства часом вручення процесуальних документів в електронній формі є дата отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу (п. 2 ч. 8 ст. 128, п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Аналізуючи вказані вище норми права, суд вважає, що законодавець передбачив, що за умови двох поспіль неявок до суду позивача або його представника без поважних підстав як перший, так і другий раз незалежно від причин такої неявки, позовна заява залишається без розгляду.

Зважаючи на викладене, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, позов ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів слід залишити без розгляду.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Одинцової В.І. про відшкодування репутаційних та іміджевих втрат, пов`язаних з розглядом справи, то суд зазначає наступне.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, законодавець, гарантуючи особам право на звернення до суду за захистом та право на позов у вказаній редакції ЦПК України, передбачив компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

Добросовісні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Необхідною умовою для застосування частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду є встановлення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій.

Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне та/або штучне ініціювання судового провадження, тощо.

При цьому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач у такому випадку повинен надати суду вмотивоване та підтверджене доказами клопотання про компенсацію відповідних витрат із зазначенням, у чому саме полягають відповідні необґрунтовані дії позивача, а суд встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим Конституцією України та є безумовним доступом до правосуддя, незалежно від обґрунтованості позову.

Звертаючись до суду з позовом, позивач самостійно визначає у позовній заяві яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та указує, які дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається у позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги

Аналогічні висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 924/831/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 12 червня 2020 року у справі № 906/775/17, від 25 червня 2020 року у справі № 924/233/18.

Наявність порушених, не визнаних або оспорених прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, та визначення осіб, якими такі права були порушені, встановлюється судом за наслідками розгляду справи по суті на підставі наданих сторонами доказів.

Звертаючись до суду з указаною заявою, представник відповідача ОСОБА_3 , обґрунтовувала свої вимоги, зокрема, тим, що позивачка звернулася до суду із завідомо безпідставним позовом, позивач ні разу не з`явилася у судові засідання, діяла недобросовісно, протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору, демонструючи цим свою недобросовісність.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем, а також зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Позивач звернулася до суду з позовом, оскільки вважала, що її право порушене відповідачем ФО-П ОСОБА_3 .

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, та безумовним правом на доступ до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову, яка встановлюється за наслідками розгляду справи.

Суд звертає увагу, що поняття «необґрунтованість дій позивача» не є тотожнім таким поняттям як «зловживання правом», «неправомірність дій» або ж «встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача» (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі 922/2017/17).

«Необґрунтовані дії позивача» не тотожні поняттю «необґрунтований позов», адже законодавець свідомо визначив саме підставу як дію позивача і яка/які є необґрунтованими, а не заяву по суті спору - позов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 травня 2023 року у справі №910/5911/22.

Відповідачем та його представником не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем допущено зловживання процесуальними правами.

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Такі факти відповідачем та його представником не наведено та не обґрунтовано.

Аргументи клопотання про понесення відповідачем ФО-П ОСОБА_3 репутаційних та іміджевих втрат є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Установивши, що представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Одинцовою В.І. не доведено необґрунтованість дій ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Одинцової В.І. про відшкодування репутаційних та іміджевих втрат є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 142, 223, 257, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, відмовити.

Позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Одинцової Валерії Ігорівни про відшкодування репутаційних та іміджевих втрат відмовити.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 28.11.2024.

Сторони по справі :

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.М. Довготько