Справа №534/2828/24
Провадження №2-н/534/535/24
У Х В А Л А

27 листопада 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулось до суду із згаданою заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 3200,17 грн та судовий збір у сумі 302 грн 80 коп.

Дослідивши дану заяву вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.163, п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту заяви слідує, що ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою споживання: АДРЕСА_1 .

До заяви заявником надано свідоцтво про право власності від 15.03.2008, відповідно до якого квартира АДРЕСА_2 ) належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині для кожного .

Тобто, вимога про стягнення суми боргу заявлена лише до одного із співвласників квартири.

Разом з цим, відповідно до частини 1 статті 360 ЦК України, співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Оскільки з доданих до заяви документів вбачається, що ОСОБА_2 є власником частини квартири та зобов`язаний брати участь в утриманні квартири відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, а тому не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги у заявленому розмірі, що відповідно до пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбаченихпунктами 1,2,21,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,353,354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що згідно ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків .

На підставі ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Т.О. Куц