Номер провадження 2/754/3410/24
Справа №754/5769/24
14 листопада 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді Зотько Т.А.
за участю секретаря судового засідання Нагорної М.В.,
позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки Шевчука В.С. ,
представника 3-особи: Муханова А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , 3-особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
Ухвалою судді від 29.04.2024 року справу було прийнято до провадження та призначено розгляд у підготовчому засіданні.
Згідно ухвали, постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 11.06.2024, було замінено неналежну третю особу Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації на належну Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації.
Ухвалою суду від 13.08.2024 було визнано явку представника Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації для участі у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , 3-особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав обов`язковою, а також витребувано від Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації висновок органу опіки та піклування щодо можливого позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 .
Ухвалою суду, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 31.10.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Шевчук В.С. вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечували.
Відповідачка у судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, а також шляхом розміщення друкованого тексту оголошення на сайті судової влади, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Будь-яких заяв від відповідачки до суду не надходило.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Муханов А.І. у судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог, а також посилаючись на висновок, наданий Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією, та просив суд позов задовольнити.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідачки на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Дослідивши наявні у справі докази, та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідачка у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а/з 739).
Державна реєстрація народження дитини ОСОБА_3 проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі батьки зазначено, матір ОСОБА_5 , батько ОСОБА_8 (а/з № 739).
Державна реєстрація народження дитини ОСОБА_4 проведено відповідно частини першої статті 126 Сімейного кодексу України.
Батько дитини, ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/з № НОМЕР_1 ).
Згідно з положеннями ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до Наказу № 5 від 08.02.2021 року Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було тимчасово влаштовано у сім`ю позивачки за її місцем проживання.
Відповідно до розпоряджень Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.10.2021 № 632 та № 633 малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Згідно розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.11.2021 № 666 та № 667 опікуном призначено позивачку - ОСОБА_1 над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до характеристики, виданої директором ДНЗ (Ясла-садок) № 689 Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації №111 від 27.10.221 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахована у дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 689 Деснянського району м. Києва 05.11.2020 року. Відвідує садочок не систематично. Розвиток дитини відповідає віку. Дитина виконує усі основні рухи. Мова розвинена згідно її віковим можливостям. Любить співати, танцювати, малювати. Проявляє зацікавленість до оточуючого. Має елементарні математичні знання. Під час ігор з однолітками вступає у конфлікт. Але з дорослими знаходить спільну мову. Має сформовані навички самообслуговування. Поведінка дитини потребує контролю з боку дорослого. Емоційний стан дитини задовільний. Проявів асоціативної поведінки з боку опікунів дитини не виявлено. Житлово-побутові умови проживання дитини дозволяють їй повноцінно розвиватися. ОСОБА_11 забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку. Опікуни дівчинки завжди привітливі з вихователями, на труднощі у вихованні дитини не скаржилися. Під час літнього оздоровчого періоду опікуни забирали дівчинку на оздоровлення.
Відповідно до довідки Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 15.05.2021 року, про те що мати дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває в розшуку, як безвісна зникла особа та її місце місцезнаходження невідоме.
Згідно інформації Служби у справах дітей Волноваської районної державної адміністрації Донецької області зазначається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до інформації управління соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації від 06.04.2021 року № 04-12/2503 «Про надання інформації» ОСОБА_5 є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Деснянському районі м. Києва.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав № 103/8524 від 14.10.2024 року (протокол засідання Комісії від 09.10.2024 №13), до комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла ухвала Деснянського районного суду м. Києва про надання висновку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На час розгляду зазначеного питання Комісією встановлено, що мати дітей ОСОБА_5 є одинокою матір`ю відносно малолітньої ОСОБА_10 . Батько малолітньої ОСОБА_11 , громадянин ОСОБА_8 в 2019 році помер. Родина мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . У січні 2019 року ОСОБА_5 відвезла дітей до баби ОСОБА_1 на вихідні, з того часу діти постійно проживають з ОСОБА_12 , яка самостійно займається їх вихованням та утриманням. На даний час родина мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зв`язок з матір`ю відсутній. Мати дітей, ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . З дітьми з 2019 року не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться їх життям, здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дітей, матеріально не допомагає. Слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, за фактом безвісного зникнення, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. Враховуючи інтереси дитини, керуючись статтею 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з тим, що вона ухилилась від виховання та утримання дитини.
Частиною 4 статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789- XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей.
Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Пункт 17 зазначеної Постанови роз`яснює, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Судом установлено, що відповідачка ОСОБА_5 свої батьківські обов`язки відносно неповнолітніх дітей не виконує, доказів того, що вона бажає надалі піклуватись про дітей суду не надано.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, що полягало в ухиленні останньої від виховання та утримання дітей, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76-79, 81, 82, 95, 141, 258, 259, 263-265, 284, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 164, 165, 166, СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,
Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , 3-особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 739 складений 06.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області).
Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 878 складений 06.07.2018 року Деснянським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві).
Після набрання рішенням законної сили його копію направити до Деснянського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відмітки до:
- актового запису № 739 про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеному 06.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області;
- до актового запису № 878 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеному 06.07.2018 року Деснянським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_1 ,на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду виготовлено 26.11.2024.
Суддя: Т.А.Зотько