Справа № 458/386/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши матеріали цивільної справи № 458/386/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Нижньовисоцька сільська рада Турківського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Турківського нотаріального округу Федаш Микола Михайлович, про визнання права власності на частку спільного майна подружжя та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

12.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом, в якій просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3/4 частки житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 24.01.2017 року (том 1 а.с. 2-4).

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області Федитник І.Д. відкрито провадження у справі, справу призначено до попереднього судового розгляду (том 1 а.с.38).

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 14.08.2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Нижньовисоцька сільська рада Турківського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Турківського нотаріального округу Федаш Микола Михайлович, про визнання права власності на частку спільного майна подружжя та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом, долучено до справи і прийнято до спільного розгляду (том 1 а.с.124-125).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018 року, справу визначено для розгляду судді Турківського районного суду Львівської області Строні Т.Г. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_7 з посади в зв`язку з поданням заяви про відставку (том 1 а.с.234).

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області Строни Т.Г. від 20.04.2018 року цивільну справу прийнято до свого провадження (том 1 а.с.38).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2018 року, справу визначено для розгляду судді Турківського районного суду Львівської області Крілю Л.М. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_8 з посади в зв`язку з поданням заяви про відставку (том 2 а.с.48).

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області Кріля Л.М. від 27.08.2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження (том 2 а.с.55).

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області Кріля Л.М. від 04.11.2019 року задоволено заяву позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід головуючому, цивільну справу передано на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області, як найбільш територіально приближеного до Турківського районного суду (том 2 а.с. 139-141).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019 року, справу визначено для розгляду судді Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й. (том 2 а.с.150).

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду ОСОБА_9 від 18.12.2019 ОСОБА_10 цивільну справу прийнято до свого провадження (том 2 а.с.151-152).

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Ніточки Л.Й. від 23.01.2020 року задоволено заяву ОСОБА_11 про відвід головуючій, цивільну справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про передачу справи до іншого суду (том 2 а.с.191-192).

Згідно розпорядження голови Старосамбірського районного суду від 24.01.2020 року справу скеровано на розгляд до Самбірського міськрайонного суду Львівської області як найбільш територіально приближеного до Старосамбірського районного суду Львівської області (том 2 а.с. 194-195).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 року справу визначено для розгляду судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Галину В.П. (том 2 а.с.197).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду ОСОБА_12 04.02.2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження (том 2 а.с.198).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.10.2024 року задоволено заяву відповідачки за первісним позовом ОСОБА_3 про відвід головуючому, цивільну справу передано до канцелярії суду (том 4 а.с. 62-63).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024 року, справу визначено для розгляду судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіній О.В. (том 4 а.с.64).

При вирішенні питання щодо прийняття справи до свого провадження, проаналізувавши фактичні обставини позовів, характер спірних правовідносин та предмет захисту, з`ясовано, що справу слід передати на розгляд іншому суду з огляду на таке.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (частина 1статті 378 ЦПК України).

Глава 2 ЦПК України визначає цивільну юрисдикцію, до якої входить: предметна та суб`єктна юрисдикція; інстанційна юрисдикція та територіальна юрисдикція.

Територіальною називається підсудність справи суду залежно від території, на яку розповсюджується юрисдикція даного суду. З її допомогою розмежовується компетенція однорідних судів (однієї ланки судової системи). Як правило, територіальна підсудність підрозділяється на: загальну, альтернативну та виключну.

Правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК встановлює інший вид підсудності.

Виключна підсудність встановлює, що пред`явлення позовів у деяких справах можливе тільки у точно визначеному законом суді. Вона передбачена до незначної частини позовів, виключаючи можливість застосування до них інших видів територіальної підсудності, тому і названа виключною підсудністю.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

Так, за правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 640/16548/16-ц, до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про: право власності на таке майно; право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України, далі -ЦК України); поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 цьогоКодексу); поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 цього Кодексу); право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; визнання правочину з нерухомістю недійсним; звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном

Відповідно до п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, та зустрічної позовної заяви предметом позову, спір щодо нерухомого майна житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, на позов ОСОБА_1 до Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом та зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Нижньовисоцька сільська рада Турківського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Турківського нотаріального округу Федаш Микола Михайлович, про визнання права власності на частку спільного майна подружжя та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом, поширюються правила виключної підсудності, визначені ч. 1 ст. 30 ЦПК України щодо за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи викладене, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Турківського районного суду Львівської області.

Окрім того, суддя також зауважує, що усі учасники справи (окрім представників сторін) мешкають на території Турківського району Львіської області, і підстава для передання справи до іншого суду відпала, враховуючи, що в Турківському районному суді в теперішній час здійснюють правосуддя три судді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі вищенаведеного, ч. 2 ст. 27, п. 1 ч.1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 458/386/17 за позовом ОСОБА_1 до Нижньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Нижньовисоцька сільська рада Турківського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватний нотаріус Турківського нотаріального округу Федаш Микола Михайлович, про визнання права власності на частку спільного майна подружжя та визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом - передати на розгляд Турківського районного суду Львівської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя