Справа № 274/3931/24 Провадження № 2/0274/1100/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
24.10.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Юсової О.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", представником якого є ОСОБА_1 ,
доОСОБА_2 , представником якого є ОСОБА_3 ,
простягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі Товариство "Коллект Центр") звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. у розмірі 60 017,00 грн.
Позов обґрунтованим тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі Товариство "Мілоан") та ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р., на виконання умов якого перше надало другому кредит у розмірі 10 000,00 грн. на строк 15 днів, починаючи з 20.09.2021 р., ОСОБА_2 грошових зобов`язань за цим договором належним чином не виконав, та має заборгованість. Між Товариством "Мілоан" та Товариством "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 р., за умовами якого перше відступило другому право вимоги за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. У подальшому між Товариством "Вердикт Капітал" та Товариством "Коллект Центр" укладено договір відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 р., за умовами якого перше відступило другому право вимоги за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р.
ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що частина процентів, заборгованість за якими просить стягнути Товариство "Коллект Центр", нарахована поза межами строку кредитування, сам факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для нього обов`язку сплатити борг у розмірі, вказаному у такому договорі, обов`язок довести розмір боргу покладається на Товариство "Коллект Центр", останнє не подало належного розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р.
Судом з`ясовано, що між Товариством "Мілоан" та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. (а. с. 13 17).
За умовами договору Товариство "Мілоан" зобов`язалось надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 15 днів з 20.09.2021 р., термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 05.10.2021 р., а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценту за користування кредитом, комісія за надання кредиту 1 000,00 грн. та нараховується одноразово, проценти за користування кредитом 2 2500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (застосовується у разі користування кредитом у строк до 05.10.2021 р.), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (застосовується у разі користування кредитом після 05.10.2021 р.). Кредитні кошти надаються ляхом переказу на картковий рахунок.
Товариство "Мілоан" перерахувало грошові кошти у розмір 10 000,00 на користь ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 56785739 від 20.09.2021 р. (зворотній бік а. с. 20) та ОСОБА_2 не заперечується.
Між Товариством "Мілоан" та Товариством "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу № 15/12-2021-22 від 15.12.2021 р., за умовами якого перше відступило другому право вимоги за, зокрема, договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. (а. с. 24 29).
Відповідно до частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1080 Цивільного кодексу України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Таким чином Товариство "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р., що ОСОБА_2 не заперечується.
Між Товариством "Вердикт Капітал" та Товариством "Коллект Центр" укладено договір № 10-01/2023 про відступлення права (купівлю-продаж) вимоги від 10.01.2023 р., за умовами якого перше відступило другому право вимоги за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. (зворотній бік а. с. 29 35).
Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином Товариство "Коллект Центр" набуло право вимоги до ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р., що ОСОБА_2 не заперечується.
З відомості про щоденні нарахування та погашення, складеною Товариством "Мілоан", випливає, що ОСОБА_2 за період з 20.09.2021 р. по 04.12.2021 р. жодних платежів на виконання умов договору про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. не здійснив (а. с. 21).
Як зазначалось вище, за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. кредит у розмірі 10 000,00 грн. надавався строком на 15 днів з 20.09.2021 р., термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 05.10.2021 р.
Оскільки ОСОБА_2 не було здійснено жодних платежів на виконання умов договору про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р., то розмір його заборгованості за цим договором станом на 05.10.2021 р. становить 13 250,00 грн., яка складається з тіла кредиту 10 000,00 грн., комісії за надання кредиту 1 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 2 250,00 грн. (що випливає з наведених раніше вмов вказаного договору та підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення, складеною Товариством "Мілоан").
Товариство "Коллект Центр" просить стягнути з ОСОБА_2 не лише цю заборгованість, а й проценти, нараховані після 05.10.2021 р.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 зроблено висновок про те, що, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.
Тобто нарахування процентів за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. після закінчення строку кредитування, а саме після 05.10.2021 р., є безпідставним.
Товариство "Коллект Центр" не подало доказів, що строк кредитування продовжувався у порядку пункту 2.3 договору про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р., а саме, що позичальник ( ОСОБА_2 ) вчиняв дії, передбачені розділом 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариство "Мілоан" (підпункт 2.3.1.1 договору).
Щодо продовження строку кредитування на підставі підпункту 2.3.1.2 договору про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р., то у цьому пункті йдеться про те, що позичальник ( ОСОБА_2 ) може збільшити строк кредитування шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій).
Тобто ця норма договору не передбачає обов`язкове збільшення строку кредитування, а передбачає лише таку можливість за умови згоди (волевиявлення) на це позичальника ( ОСОБА_2 ) (на що вказує текст "позичальник може збільшити").
Товариство "Коллект Центр" не подало доказів, що ОСОБА_2 дав згоду на продовження строку кредитування, а з заперечень ОСОБА_2 щодо позову випливає, що він такої згоди не надавав, а тому строк кредитування закінчувався 05.10.2021 р.
Підсумовуючи наведене, Суд вважає, що розмір заборгованості ОСОБА_2 за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. становить 13 250,00 грн.
Відповідно до частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_2 на користь Товариства "Коллект Центр" підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 13 250,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат.
Товариство "Коллект Центр" сплатило судовий з збір у розмірі 3 028,00 грн., а розмір його витрати на професійну правничу допомогу становить 17 000,00 грн. (а. с. 5, 6, зворотній бік а. с. 7 9, а. с. 11, 12), тобто на підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь Товариства "Коллект Центр" у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 4 422,18 грн.
Розмір витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу становить 9 000,00 грн. (а. с. 60, 61, 62), тобто на підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з Товариства "Коллект Центр" на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 7 012,80 грн.
Таким чином з Товариства "Коллект Центр" на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 590,62 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором про споживчий кредит № 4680258 від 20.09.2021 р. у розмірі 13 250,00 грн., яка складається з тіла кредиту 10 000,00 грн., комісії за надання кредиту 1 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 2 250,00 грн.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" на користь ОСОБА_2 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 2 590,62 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут