Провадження № 2-н/643/3105/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 м.Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Замікула Б.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання електричної енергії з ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Енера Вінниця», в особі представника Ясінської І.В., звернулось до Московського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Енера Вінниця» заборгованості за послуги з постачання електричної енергії за період з 01.06.2024 по 30.09.2024 у розмірі 4791,84 грн.

Перевіривши подану заяву, суддя встановив наступне.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить стягнути заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. До таких позовів застосовуються правила виключної підсудності.

Положеннями ст. 181 ЦПК України визначено, що до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Враховуючи вищенаведене, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцезнаходженням цього майна, за правилами виключної підсудності.

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відтак, заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Одночасно суддя роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 164-167, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за послуги з постачання електричної енергії.

Роз`яснити, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.С. Замікула