Справа № 571/2040/24
Провадження № 2/571/364/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, у складі судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області, Рокитнівського відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рокитнівського районного суду Рівненської області із позовною заявою про скасування арешту з всього нерухомого майна, яке йому належить.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в червні 2023 року йому стало відомо, що на його нерухоме майно накладено арешт. З даного приводу він звернувся до Рокитнівський відділ ДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з листом про знаття арешту з майна, на що отримав відповідь, що - відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 13.07.2023, 03.04.2007 року Відділом ДВС Рокитнівського районного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно боржника, підстава обтяження: постанова АА № 444928, 12.03.2008 року реєстраційний номер обтяження: 6810516.

Станом на 13.07.2023 року, немає можливості перевірки актуальності накладених арештів, та припинення вищевказаних арештів, оскільки згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року № 1829/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, а за постановами про накладення адміністративного стягнення такий строк становить один рік. Тому, по закінченню відповідного строку зберігання виконавчі провадження, в межах яких були винесені дані постанови, було знищено.

07 травня 2008 року за заявою кредитора - Сарненської міжрайонної державної податкової інспекції (Рокитнівське відділення) господарським судом Рівненської області винесена постанова (справа №4/21) про визнання банкрутом приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , відповідно до ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вищевказана справа розглядалась у зв`язку з неспроможністю боржника ОСОБА_1 задовільнити грошові вимоги в сумі 6850 грн. 53 коп. на користь Сарненської МДПІ (Рокитнівське відділення), на підставі постанови (справа №10/268) господарського суду Рівненської області про задоволення позову, згідно якої видано та направлено у відділ ДВС Рокитнівського районного управління юстиції виконавчий лист, який було повернуто постановою державного виконавця від 06.02.2008р. в зв`язку з відсутністю майна, на яке можна звернути стягнення.

Таким чином, виконавче провадження постанова АА №444928, 12.03.2008 реєстраційний номер обтяження: 6810516 знищено за строками давності; будь - яких обмежень в реєстрації нерухомого майна не виявлено; арешт обліковується виключно в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Покликаючись на cт. 41 Конституції України, ст.21, 319, 321, 393 ЦК України, ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», просив зняти арешт з всього нерухомого майна, яке належить позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 07.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

17 жовтня 2024 року представником відповідача ГУ ДПС у Рівненській області Чернюк О.О. подано відзив на позовну заяву. Згідно відзиву відповідач зазначає, що розглянувши доводи та обґрунтування позовної заяви, ГУ ДПС у Рівненській області вважає за необхідне навести обґрунтування на спростування наведених позивачем доводів.

Позивачем у позовній заяві визначено відповідачами Рокитнівський відділ Державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Головне управління ДПС у Рівненській області. Зокрема, Рокитнівським відділом ДВС у Сарненському районі Рівненської області накладено арешт на все нерухоме майно та підставою обтяження на майно ОСОБА_1 слугувала винесена постанова Відділу ДВС Рокитнівського районного управління юстиції.

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, а тому для нього встановлений інший порядок захисту порушеного права шляхом звернень до суду зі скаргою на дії державного виконавця, а не в порядку позовного провадження.

Оскільки боржником подано позовну заяву а не скаргу, даний позов не відповідає вимогам порядку захисту порушеного права шляхом звернення до суду, а тому не може бути задоволеним.

Крім того, підставою про накладення арешту на все майно боржника є постанова Відділу ДВС Рокитнівського районного управління юстиції АА №444928 від 12.03.2008 року, відповідно ГУ ДПС у Рівненській області не може бути належним відповідачем у справі про зняття арешту з майна боржника, підставою накладення якого є адміністративне правопорушення.

Покликаючись на вищевикладене, просили замінити первісного відповідача Головне управління ДПС у Рівненській області на належного та відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 15 ЦІІК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (а.с.6,7).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , 1920 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина складається із житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 . Даний житловий будинок належав спадкодавцю на праві приватної власності. Державна реєстрація права власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим Степанською селищною радою Сарненського району Рівненської області 27.07.2021 року за №267751386, реєстраційний номер об`акта нерухомого майна 250, номер запису про право власності 53182602 (а.с.8).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №328889916 від 12.04.2023, в Державному реєстрі речових прав наявна інформація про зареєстроване право приватної власності ОСОБА_1 на: 1) земельну ділянку кадастровий номер :01:005:0366 площею 0,25 га; 2) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ; 3) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Крім того, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявна інформація про арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 4745704, зареєстроване 03.04.2007 Рокитнівською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова АА№444926, 28.03.2007 відділ ДВС Рокинівського районного управління юстиції та реєстраційний номер обтяження 6810516, зареєстроване 18.03.2008 Рокитнівською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: постанова АА№444928 від 12.03.2008, відділ ДВС Рокитнівського РУЮ, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно (а.с.13-14).

Аналізуючи наявну інформацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слід вважати, що арешт всього нерухомого майна накладено на підставі постанов відділу ДВС Рокитнівського районного управління юстиції.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частина 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартостій оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, за змістом наведених норм Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у двох випадках: 1) випадку незавершеного виконавчого провадження; 2) або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач обґрунтував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено статтею 41 Конституції України, статтями 319,321,391 ЦК України.

За змістом поданої позовної заяви судом встановлено, що між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється.

В силу частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, крім випадків, зокрема нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження.

У листі Рокитнівського відділу Державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №11478 від 13.07.2023 начальник відділу Оксана Кібукевич зазначила, що згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження, у відділі на примусовому виконанні не перебувають виконавчі документи стосовно вищезазначеної особи.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованої 13.07.2023, 03.04.2007 Відділом ДВС Рокитнівського районного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно боржника, підстава обтяження: постанова АА№444926, 28.03.2007, реєстраційний номер обтяження: 4745704; 18.03.2008 Відділом ДВС Рокитнівського районного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно боржника, підстава обтяження: постанова АА№444928, 12.03.2008, реєстраційний номер обтяження: 6810516.

Станом на 13.07.2023, немає можливості перевірки актуальності накладених арештів, та припинення вищезазначених арештів, оскільки згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року №1829/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, а за постановами про накладення адміністративного стягнення такий строк становить один рік. Тому, по закінченню відповідного строку зберігання виконавчі провадження, в межах яких були винесені дані постанови, було знищено (а.с.15).

Вказане дає підстави дійти висновку, що виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 закінчено, разом з тим обтяження внесенні на підставі постанови АА№444926 від 28.03.2007, реєстраційний номер обтяження: 4745704 та постанови АА№444928 від 12.03.2008, реєстраційний номер обтяження: 6810516, не скасовані.

При цьому, відповідачем не надано відомостей того, що з боржника ОСОБА_1 не стягнуто виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, що є наслідком не зняття арешту з усього нерухомого майна під час закриття виконавчого провадження.

Тому, ОСОБА_1 повинен був би звернутися до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не з позовною заявою про зняття арешту.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка викладена в Постанові Верховного Суду від 26.09.2019 року по справі № 607/3894/17, провадження № 61-34202св18.

Аналізуючи вищенаведені обставини та правові норми, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 258-259,264,274, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області, Рокитнівського відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Рівненській області, місцезнаходження: м.Рівне, вул.Віденська,12, .

Відповідач: Рокитнівський відділ державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: с-ще Рокитне, вул.Незалежності,24, Сарненського району Рівненської області, .

Суддя А.Ф.Комзюк