ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1603/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №701/489/24 Категорія: 307000000 Костенко А. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіКарпенко О.В., Сіренко Ю.В.
секретар Любченко Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15.08.2024 (повний текст складено 15.08.2024, суддя в суді першої інстанції Костенко А.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

у травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила:

- встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Звенигородка Черкаської області, актовий запис № 417 від 09.08.2021, доводилась двоюрідною сестрою позивачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визначити позивачу додатковий строк в три місяці для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла двоюрідна сестра позивача ОСОБА_2 (їх батьки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були рідними братами). Так як вони проживали окремо, про смерть сестри позивач дізналася від спільної знайомої, ОСОБА_6 , яка доглядала покійну. ОСОБА_7 страждала на психічну хворобу у зв`язку з чим лікувалася в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері в м. Сміла, а перед смертю була переведена в Звенигородський будинок-інтернат для інвалідів та престарілих, де і померла.

Позивач має похилий вік, часто хворіє та за станом здоров`я не мала можливості доглядати свою сестру.

Після смерті ОСОБА_7 залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки для його обслуговування в розмірі 0,2276 га за адресою: АДРЕСА_1 (в теперішній час ввійшов до складу Уманського району) Черкаської області. Єдиним спадкоємцем, відповідно до ч. 5 ст. 1266 ЦК України, після смерті ОСОБА_7 є позивач, яка є двоюрідною сестрою спадкодавця.

Так як позивач за станом здоров`я не може займатися оформленням спадщини, вона надала доручення від 13.03.2024 ОСОБА_6 вести справи по оформленню її спадкових справ на майно ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_6 , в інтересах позивача, звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М., із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримала відмову, так як пропущений строк прийняття спадщини. Крім цього нотаріус усно повідомила, що наданих документів недостатньо для встановлення родинних відносин між спадкодавцем та позивачем, як спадкоємцем.

Усі документи (погосподарські книги, церковні та світські записи про одруження, народження і т.п.) за період з 1900 року по 1941 роки були знищені під час Другої світової війни, тому документально встановити факт родинних відносин немає можливості. Одночасно цей факт підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , де батьком вказаний ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , батьком вказаний ОСОБА_4; свідоцтвом про одруження ОСОБА_8 , відповідно якого вона змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »; актом депутата Іваньківської громади, відповідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними братами, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були двоюрідними сестрами.

Так як на час смерті сестри позивач з 01.09.2021 по 02.03.2022 перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, продовжує постійно хворіти та, у зв`язку з хворобами та похилим віком, не може ходити, вона не мала можливості звернутися вчасно до нотаріуса, тому пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини, що й обумовило подачу позову у цій справі до суду.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.08.2024 позовні вимоги у справі задоволено з посиланням на їх обґрунтованість.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано 02.09.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відхилити позовні вимоги.

Скаржник наголошує на тому, що позивач не може бути спадкоємцем, адже наявні спадкоємці вищих черг, які до розгляду справи залучені не були, - внучка спадкодавця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає на тимчасово окупованій території України АРК, що підтверджується довідками виконкому від 27.05.2024 та 28.05.2024.

Саме вказана особа, а не орган місцевого самоврядування, має бути відповідачем у справі.

Крім того, у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, невірно вказано дату звернення із заявою про прийняття спадщини.

Суд не врахував, що позивач не довела неможливості за станом здоров`я вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла двоюрідна сестра позивача - ОСОБА_2 , про що 09.08.2021 зроблено відповідний актовій запис № 417, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 страждала на психічну хворобу, в зв`язку з чим лікувалася в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері у м. Сміла, а перед смертю була переведена в Звенигородський будинок-інтернат для інвалідів та престарілих, де й померла.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки для його обслуговування в розмірі 0,2276 га за адресою АДРЕСА_2 (в теперішній час ввійшов до складу Уманського району) Черкаської області.

Позивач у справі стверджує про те, що вона являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 , як її двоюрідна сестра.

Оскільки позивач за станом здоров`я не може займатися оформленням спадщини, вона надала доручення ОСОБА_6 , яким уповноважила останню вести справи по оформленню її спадкових справ на майно ОСОБА_7 , що підтверджується копією доручення від 13.03.2024, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 628.

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину.

Однак отримала відмову у видачі свідоцтва, так як пропущений термін прийняття спадщини.

Інші спадкоємці відповідну спадщину не приймали та до нотаріуса з даного приводу не зверталися.

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується - свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , де батьком вказаний ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_8 , батьком вказаний ОСОБА_4; свідоцтвом про одруження ОСОБА_8 , відповідно якого вона змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »; актом депутата Іваньківської громади, відповідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були рідними братами, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були двоюрідними сестрами.

Так як на час смерті сестри позивач з 01.09.2021 по 02.03.2022 періодично перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, на даний час має незадовільний стан здоров`я та їй важко ходити, вона не мала можливості звернутися вчасно до нотаріуса, тому пропустила визначений законодавством строк прийняття спадщини, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини, що виникли на їх підставі, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Крім того, за приписами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини; ч.1 ст.1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, наданих судам Пленумом ВСУ у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах: від 04.11.2015 №6-1486цс15 та від 23.08.2017 №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі ВС: від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 17.10.2019 у справі №766/14595/16, від 30.01.2020 у справі №487/2375/18, від 31.01.2020 у справі №450/1383/18.

Крім того, за правовим висновком ВС у постанові від 14.06.2023 у справі №292/564/22 у разі, якщо особа не знала про заповіт, а нотаріус про заповіт її не повідомив, чим було порушено приписи ЗУ «Про нотаріат», пункту 2.2 глави 9, пунктів 2.2 і 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, та не вчинив дій для розшуку спадкоємця, зокрема, й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо йому не було відомо місце проживання місце проживання або місце роботи спадкоємця, останній має право порушувати питання про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Відтак, врахувавши встановлені при розгляді цієї справи обставини, а саме те, що спадщина відкрилася 06.08.2021, а заяву про її прийняття позивачем, як спадкоємцем п`ятої черги, подано лише 29.03.2024, тобто через два роки та сім місяців з часу відкриття спадщини, апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції у даній справі про те, що затримка зі зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з боку позивача обумовлена поважними причинами, адже з аналізу наданих позивачем медичних документів не вбачається, що вона об`єктивно не мала змоги протягом такого тривалого часу подати нотаріусу, у тому числі засобами поштового зв`язку, заяву про прийняття спадщини.

При цьому введення в Україні 24.02.2022 військового стану, на що вказав районний суд, також не свідчить про те, що позивач у справі не могла протягом розумного строку реалізувати своє право на прийняття спадщини, адже на території населеного пункту де вона проживає та де відкрилася спадщина, військових дій не відбувалося.

Відтак аргументи скаржника у вказаній частині заслуговують на увагу.

Одночасно апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги про те, що наявні спадкоємці вищих черг, які до розгляду справи залучені не були, - внучка спадкодавця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає на тимчасово окупованій території України АРК, адже доказів прийняття такою особою спірної спадщини шляхом подання відповідної заяви чи іншим встановленим законом чином, матеріали справи взагалі не містять.

Апеляційний суд враховує, що подана відповідачем апеляційна скарга не містить заперечень проти висновків суду першої інстанції у справі стосовно встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем, отже висновки щодо вирішення вказаних вимог у апеляційному порядку не переглядаються.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15.08.2024 у даній справі слід скасувати у частині вирішення позовних вимог про надання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та прийняти в цій частині постанову про відхилення вказаних вимог за необґрунтованістю.

Отже вимоги апеляційної скарги підлягають до часткового задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням вимог апеляційної скарги (на 50%) з позивача на користь відповідача слід стягнути 1453,44 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному суді пропорційно до відхиленої частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15.08.2024 у даній цивільній справі - скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Іваньківської сільської об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відхилити.

У решті рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15.08.2024 у даній цивільній справі - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Іваньківської сільської ради Уманського району 1453,44 грн. судового збору за перегляд справи в апеляційному суді.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 22.10. 2024.

Суддя-доповідач

Судді