Провадження №: 2/336/1477/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 16 липня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Олексієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про стягнення коштів за прострочення виконання забов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, за якою просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача кошти за прострочення виконання зобов`язання у розмірі: 65 902 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот дві) грн. 11 коп.

За поданим відзивом на позов відповідач заперечив частково на позивач та просив врахувати доводи викладені у відзиві при винесенні рішення по справі: - в частині визнання ТОВАРИСТВОМ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» вимоги Позивача про стягнення коштів за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 65 830,37 грн.; - в решті позивних вимог ТОВАРИСТВО З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» вимоги Позивача не визнає та просить відмовити в повному обсязі.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18.11.2020 року в м. Києві по вул. Костянтинівська, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Шкода», д.р.н. НОМЕР_1 , був неуважним, не надав перевагу у русі транспортному засобу «Ніссан» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2021 р. встановлено, що причиною зіткнення транспортних засобів і наслідків, що настали, було порушення п.п. 2.3 б), 16.11 Правил дорожнього руху (надалі - ПДР) водієм автомобіля «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «Кредо» (далі-Відповідач) за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР №4835934 з лімітом відповідальності за шкоду майну 130 000, 00 грн., франшиза становить 0, 00 грн.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

16.12.2020 року Позивач звернулася до Відповідача, із заявою на виплату страхового відшкодування та витрат пов`язаних з транспортними послугами (евакуатором) і послугами експерта, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18.11.2020 року в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Ніссан» д.р.н. НОМЕР_2 .

24.02.2021 року, Відповідачем було сплачено на користь Позивача суму страхового відшкодування в розмірі 38 308,88 грн. за вирахуванням втрати товарного вигляду та витрат пов`язаних з транспортними послугами (евакуатором) і послугами експерта, позивач не погоджуючись із сумою страхового відшкодування звернувсь до суду про стягнення недоотриманого страхового відшкодування.

27 лютого 2023 року рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/9555/21 стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 71 797 грн. 19 коп. в рахунок компенсації суми страхового відшкодування та 930 грн. витрат пов`язаних із транспортними послугами на евакуацію транспортного засобу, та 1250 грн.00 коп. часткової компенсації за оплату звіту, що разом 73 977,19 грн.

22 березня 2023 року на виконання рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/9555/21 відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 71 797 грн. 19 коп. та 930 грн. витрат пов`язаних із транспортними послугами на евакуацію транспортного засобу та 1250 грн.00 коп. часткової компенсації за оплату звіту, що разом 73 977,19 грн.

Відповідно до частини першої ст. 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку у розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими.

Тобто несплата страховиком страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання, внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання. Отже, підлягають застосуванню положення статті 625 Цивільного кодексу України, встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною другою цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, аналіз цих норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням.

Стаття 625 Цивільного кодексу розміщена в розділі «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу, зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини другої статі 625 Цивільного кодексу України.

Вбачається, що правильним є застосування ст. 625 Цивільного кодексу України щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання у спорах, що виникають з договорів страхування. Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми (аналіз Верховним Судом України від 30 червня 2011 року судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування).

Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12).

Як наголошує позивач, з о гляду на те, що страховиком не було здійснено виплату по відшкодуванню вчасно та в повному обсязі, а фактично виплату страхового відшкодування в повному обсязі було здійснено 22 березня 2023 року, то у ОСОБА_1 виникає право вимоги грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак підлягають стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» штрафні санкцій за період з 24 лютого 2021 року (дата прийняття рішення про виплату) по 22 березня 2023 року (дати фактичного виконання рішення суду), зокрема: 3% річних, пеню та інфляційне збільшення боргу на суму присуджену судом, як недоплату страхового відшкодування в розмірі 72 727, 19 грн.

Таким чином, відповідно до наданих стороною позивача розрахунків ціна позову складається з наступного: 32 099,59 грн. (сума пені) + 29 277,49 (інфляційне збільшення) + 4 525,03 (штрафні санкціі) = 65 902 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот дві) грн. 11 коп.

При цьому, відповідно до ч.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі за текстом Закон України), за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, нарахування штрафних санкцій повинно розпочинатися з 25.02.2021, тобто на наступний день після дня, коли прийнято рішення про виплату страхового відшкодування і по 21.03.2023, оскільки фактичне виконання рішення суду 22.03.2023 вже відбулося. Тому, ТДВ «СК «КРЕДО» за період заборгованості з 25.02.2021 по 21.03.2023 повинно відшкодувати Позивачу інфляційні витрати у розмірі 29 277,49 грн., 3% річних у розмірі 4 513,07 грн. та пеню за останні 12 місяців з 21.03.2022 по 21.03.2023 у розмірі 32 039,81 грн. Всього сума штрафних санкцій складає 65 830,37 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 141 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про стягнення коштів за прострочення виконання забов`язання.

Стягнути з Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 34, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Паспорт серії НОМЕР_3 виданий Червоноградським МВ ГУ МВС України у Львівській області від 04.07.2011 року, ІПН: НОМЕР_4 ) грошові кошти за прострочення виконання зобов`язання у загальному розмірі: 65830,37 гривень.

В іншій частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (69068, м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 34, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Паспорт серії НОМЕР_3 виданий Червоноградським МВ ГУ МВС України у Львівській області від 04.07.2011 року, ІПН: НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 1072.43 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суд. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін