Справа №672/916/24
Провадження №2/672/451/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Рибачук О.Г., за участю секретаря судового засідання Стебло Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Угодою про надання споживчого кредиту №501420560 від 20.01.2022 року в розмірі 58322,57 грн та судових витрат у справі, що складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн.

В обґрунтування позовних вимог АТ «Сенс Банк» посилається на те, що 20.01.2022 року між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого на теперішній час є АТ "Сенс Банк", та відповідачкою була укладена Угода про надання споживчого кредиту №501420560, за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк умови кредитного договору виконав у повному обсязі, проте відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 28.02.2023 року у неї виникла заборгованість у загальному розмірі 58322,57 грн, з яких: 41379,37 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16943,20 грн - заборгованість по відсотках. Зазначену заборгованість відповідачка до теперішнього часу добровільно не сплатила, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Сенс Банк», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідачки на його користь вищевказану суму заборгованості.

В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь АТ «Сенс Банк», який є правонаступником АТ «Альфа-Банк», заборгованість за кредитним договором №501420560 у розмірі 58322,57 грн та судові витрати у справі.

На підтвердження заявлених вимог позивач долучив до позовної заяви: оферту ОСОБА_1 на укладання Угоди про надання споживчого кредиту №501420560 від 20.01.2022 року; акцепт пропозиції на укладання Угоди про надання споживчого кредиту №501420560 від 20.01.2022 року; паспорт споживного кредиту; Додаток №1 до Угоди про надання кредиту №501420560 від 20.01.2022 року; виписку по особовим рахункам з 20.01.2022 року по 28.02.2023 року; меморіальний ордер №871549782; розрахунок заборгованості за кредитом у гривні; довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб; довідку про ідентифікацію.

Зі змісту оферти вбачається, що ОСОБА_1 пропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту, підставою для якої є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між нею та банком.

У розділі І вказаної оферти визначені умови споживчого кредиту, зокрема: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту 42000,00 грн; процентна ставка - 40,00 %; тип ставки фіксована, процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди; строк кредиту - 36 міс..

Відповідно до п. 3 Розділу І оферти кредит надається позичальнику для власних потреб в розмірі 42000,00 грн шляхом переказу коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк». Згідно п. 2 Розділу І оферти дата повернення кредиту - 20.01.2025 року. Для повернення заборгованості за Угодою запропоновано використовувати рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в банку.

У вищевказаній оферті також запропоновано визначити в Додатку №1 до цієї Угоди, що є невід`ємною частиною угоди, детальний розпис складових загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; сум комісійної винагороди та інших платежів за угодою.

Зі змісту долученого до матеріалів справи акцепту пропозиції на укладання Угоди про надання споживчого кредиту №501420560 від 20.01.2022 року слідує, що пропозицію ОСОБА_1 на укладання Угоди про надання споживчого кредиту №501420560 від 20.01.2022 року прийнято з вищенаведеними умовами.

До матеріалів справи долучений Додаток №1 до Угоди про надання кредиту №501420560 від 20.01.2022 року, який містить детальний опис складових загальної вартості кредиту, реальну річну процентну ставку, графік платежів з повернення кредиту, проценти за користування кредитом.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом загальна заборгованість ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору №50142056 станом на 28.02.2023 року становить 58322,57 грн, з яких: 41379,37 грн - заборгованість за кредитом; 16943,20 грн - заборгованість по відсотках.

Відповідно до Витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» 01.12.2022 року змінило назву на акціонерне товариство «Сенс Банк».

09.11.2023 року АТ «Сенс Банк» направило на адресу відповідачки досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором №501420560, в якій зазначено про необхідність протягом 30 календарних днів повернути заборгованість за договором в розмірі 58322,57 грн.

Положеннями ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч.2 ст.628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ст.525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Вимогами ст.639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Положеннями ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з ч.3 ст.207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, суд звертає увагу на те, що оферта на укладання Угоди про надання споживчого кредиту №501420560 від 20.01.2022 року не містить підпису ОСОБА_1 .. Наданий суду примірник оферти містить посилання на те, що підписанням електронним підписом цієї оферти, позичальник свідчить про отримання всієї інформації про умови кредитування. Однак такий електронний підпис ОСОБА_1 та номер його ідентифікатору в оферті відсутній.

Відповідний електронний підпис ОСОБА_1 та номер його ідентифікатору відсутній і в Додатку №1 до Угоди про надання споживчого кредиту, паспорті споживчого кредиту. При цьому, довідка про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 не містить ні дати такої ідентифікації, ні дати її складання. Вказані обставини, на переконання суду, викликають обґрунтовані сумніви щодо підтвердження укладення договору з відповідачкою.

Суд також бере до уваги те, що у меморіальному ордері №871549782 від 20.01.2022 року, наданому позивачем у якості доказу, містяться відомості про перерахування АТ «Сенс Банк» на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 42000,00 грн з призначенням платежу - надання кредиту за кредитним договором №501420560 від 20.01.2022, проте відсутні підписи касира (бухгалтера) та печатка банку. При цьому, зазначений банк платника - АТ «Сенс Банк», тоді як станом на 20.01.2022 року банк іменувався АТ «Альфа-Банк», а рішення про зміну найменування банку було прийнято 12.08.2022 року.

На переконання суду, наведені обставини в своїй сукупності не можуть свідчити про дійсне укладення кредитного договору між позивачем та ОСОБА_1 та отримання ним кредитних коштів, оскільки позивач не надав належних письмових доказів про те, що відповідачка засвідчила як оферту, так і долучені до неї документи шляхом накладення електронного підпису або електронного цифрового підпису, чи електронного підпису одноразовим ідентифікатором, чи аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису). Також відсутні підстави вважати, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за цим договором.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України банк повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та, відповідно, на умовах встановлених договором.

Так, до позовної заяви позивач не надав належні докази факту укладання Угоди про надання споживчого кредиту №501420560 від 20.01.2022 року та дотримання письмової форми правочину.

З огляду на викладене, АТ «Сенс Банк» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у позові, що є його процесуальним обов`язком, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство «Сенс Банк», ЄДРПОУ - 23494714, місцезнаходження: 03150, вул. Велика Васильківська, буд.100, м. Київ.

Відповідачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена РИБАЧУК