Справа № 357/1563/20
Провадження № 2/357/773/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання - Каплічної Ж.А, Кононюка П.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві держаної адміністрації, про визначення способу участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В :

12.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що він перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2016, який був розірваний рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 28.02.2018. Від даного шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , 2016 р.н., яка проживає разом з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 , а він проживає окремо у АДРЕСА_2 . Питання щодо визначення порядку його участі у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 вже було предметом розгляду органу опіки і піклування та відображено у рішенні виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 24.04.2018 № 190 «Про вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 », відповідно до якого встановлено такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2016 р.н.: перша, третя середа з 09.00. до 12.00., другий, четвертий вівторок 17.00. - 19.00., субота 09.00. - 12.00. Весь час, з моменту прийняття вказаного рішення, відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні із дочкою, їх зустрічі відбувалися в коридорі квартири відповідачки, обов`язково у присутності матері - ОСОБА_5 , яка не відпускала дитину з рук. Тривалість таких «побачень» із дочкою складала до 20 хв, ОСОБА_3 була стривожена, обстановка - напружена, іноді траплялося, що відповідачка ігнорувала його дзвінки, відключала телефон, планувала інші заходи у затверджені органом опіки години, про що наявні звернення позивача до правоохоронних органів та служби у справах дітей. Як вказано у рішенні, органом опіки та піклування було вирішено питання щодо форми участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою сторін - ОСОБА_3 , 2016 р.н., але вони не можуть знайти порозуміння у вирішенні цього питання, зважаючи на стосунки, які склалися між ними. Кожне побачення з малолітньою ОСОБА_3 для нього триває не більше 15-20 хвилин, також трапляються випадки, коли відповідачка просто не виходить на зв`язок або повідомляє неправдиву інформацію про місце перебування дитини у день та години, визначені для побачення з батьком. Його звернення до Служби у справах дітей, правоохоронних органів щодо доведення свої правоти про порушення особистих немайнових прав в сфері участі у вихованні ОСОБА_3 мають такий вигляд: 1) у квітні 2018 року винесено рішення №190 органом опіки - виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради - про участь батька у вихованні ОСОБА_6 ; 2) у липні 2018 року ОСОБА_1 просив Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради сприяти у особистому спілкуванні з донькою. Служба у відповідь листом від 27.07.2018 за № 811 повідомила про права заявника, а також акцентувала на судовому вирішенні спору між батьками; 3) 01.11.2018 ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей про ніби то порушення ОСОБА_1 вказаного рішення. 12.11.2019 Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради надає відповідь за № 1253 про те, що у випадку порушення її прав вона має вирішувати спір у судовому порядку; 4) ОСОБА_1 у липні 2019 року звернувся до Служби у справах дітей БМР про порушення його прав ОСОБА_2 , у відповідь Служба у справах дітей БМР надано відповідь від 15.08.2019 № 910, якою також спрямовано ОСОБА_1 до суду; 5) липні 2019 року бабуся ОСОБА_7 - також звернулася до Служби у справах дітей БМР, у відповідь було повідомлено, що виключно суд наділений повноваженнями вирішувати конфлікт; 6) в липні 2019 року за заявою ОСОБА_2 про ніби то конфлікт з бувшим чоловіком - ОСОБА_1 - у день, визначений графіком побачень з дитиною, у висновку від 08.08.2019 працівниками Білоцерківського ВП зазначено про наявний конфлікт сторін; 7) в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до поліції із заявою по перешкоджання йому бачитися з дитиною, 21.10.2019 Білоцерківським ВП даний висновок з рекомендаціями звернення до суду за вирішенням питання участі у вихованні дитини; про конфлікти у жовтні йдеться також у висновку Білоцерківського ВП від 01.11.2019; 8) за заявою ОСОБА_2 про вчинення ніби то психологічного насильства Білоцерківським ВП 08.10.2019. Білоцерківським міськрайонним судом в процесі розгляду адміністративної справи №357/12921/19 винесена постанова від 18.11.2019 про закриття адміністративної справи за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КпАП України. Таким чином, спокійного життя сторони конфлікту не мають, дитина постійно перебуває з відповідачкою, яка не бажає дотримуватись ні прав батька на участь у вихованні своєї доньки, ні вчиняти дії, які б дозволили дійсно врегулювати конфлікт. Зверненню до суду із даним позовом передувало його письмова пропозиція, шляхом направлення листа відповідачці укласти нотаріально посвідчений договір про участь батьків у вихованні та утриманні доньки ОСОБА_3 . Проект (основні положення) договору та пропозиція укласти такий договір були направлені відповідачці листом у грудні 2019 та отримані нею. Відповідачка затягувала вирішення питання і лише 17.01.2020 на поштову адресу його представника направлений проект договору, складений відповідачкою, в якому проігноровані його вимоги, надана можливість бачитися з дитиною виключно у присутності матері, скорочено термін дії договору до трьох років. Відповідач погоджується на укладення договору на вказаних нею вище умовах лише за наявності погодження ним про встановлення місця проживання дитини з матір`ю та отримання аліментів в сумі 7500,00 грн щомісячно. Він вважає, що зазначені вимоги ОСОБА_2 у її проекті нівелюють укладення будь-яких домовленостей, оскільки суперечать інтересам дитини - ОСОБА_4 , яка на даний час не має, через дії відповідачки, повноцінної сім`ї, позбавлена жити із батьком, не розуміє, хто її тато та хто такий тато взагалі. Сторони спору постійно фіксують на відео зустрічі ОСОБА_3 із батьком - ОСОБА_1 . З вказаних відео вбачається, що ОСОБА_8 обмежений у часі спілкуванні з дитиною, зустрічі надто короткі, відбуваються в коридорі квартири, де проживає донька, дитину не відпускають з рук, постійно контролюють або відповідачка, або її мама - ОСОБА_5 . Наведене свідчить, що ОСОБА_3 мало спілкується зі своїм батьком, його права на спілкування і виховання дитини та права дитини жити в повноцінній сім`ї обмежуються відповідачем. Свою поведінку відповідачка виправдовує віковими особливостями дитини, але, він вважає, що це не підстава для обмеження прав дитини та батька у спілкуванні з дитиною. Відповідачка зверталася до Білоцерківського міськрайонного суду з вимогою про визначення місця проживання дитини з нею, але ухвалою від 26.11.2019 у справі №357/8030/19 провадження закрито через фактичну відсутність спору сторін з даного питання, оскільки ОСОБА_2 висловлюється припущення про те, що ОСОБА_1 можуть вчинятися дії щодо неповернення дитини додому. Вирішення даної справи є вкрай необхідним та цього потребують інтереси самої дитини ОСОБА_3 . Так, самою ОСОБА_2 під час розгляду справи № 357/8030/19 надані висновки психолога щодо перебування в центрі соціально- психологічної реабілітації дітей «Злагода» ОСОБА_4 від 25.11.2019. У вказаному висновку чітко вказано, що ескалація конфлікту батьків є високою; для повноцінного розвитку дитини важливим є спілкування ОСОБА_3 з обома батьками та створення емоційно-позитивної атмосфери навколо дитини. Визначення способи його участі у вихованні дитини, систематичні побачення, встановлення порядку його участі у вихованні та особистому спілкуванні з дитиною, надасть можливість обом батькам приймати участь у вихованні доньки, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечить можливість виконання батьком, який проживає окремо від дитини, своїх обов`язків; порядок участі батька у вихованні та особистому спілкуванні з донькою не буде суперечити інтересам самої дитини, оскільки за ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Він бажає виконувати і виконує свої батьківські обов`язки, цікавиться життям доньки ОСОБА_3 , її здоров`ям, розвитком, бажає приймати участь у їх вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, розвитку, належному відпочинку. Відношення матері дитини до її батька, до його бажання спілкуватися з донькою вказує на незаконне порушення відповідачкою прав, як його, так і прав дитини. Тому, просив в судовому порядку зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , 2016 року народження, не здійснювати психологічного тиску на дитину, а сприяти налагодженню добрих стосунків ОСОБА_3 з батьком, виховувати дитину у повазі до її батька. Встановити такий порядок участі позивача у вихованні та особистому спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , 2016 року народження:1) систематичні побачення у такі дні - кожної третьої неділі з 12 години до 19 години 30 хвилин, - кожної другої та четвертої п`ятниці з 15 години до 19 години з можливістю забирати доньку з ДНЗ « ОСОБА_9 » та віддавати її відповідачу за місцем реєстрації - АДРЕСА_3 , один раз на тиждень в останню суботу місяця з 17.00 год. позивач може забирати ОСОБА_3 до себе (за місцем свого проживання АДРЕСА_2 ) з можливістю ночівлі доньки у місці проживання батька та зобов`язується повертати доньку матері ОСОБА_2 (за місцем реєстрації дитини - АДРЕСА_3 ) наступного дня, в неділю не пізніше 18.00 год. 2) Встановити такий порядок його участі у вихованні та особистому спілкуванні з його дитиною, крім вказаних вище щотижневих побачень: побачення з дитиною у день її народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного року безперешкодно у тривалості за часом, планування та проведення святкування дня ОСОБА_10 виключно за участю та погодженням обох батьків; кожний парний рік позивач має право проводити святкування новорічних та різдвяних свят у період з 31 грудня, наступного дня 1 січня разом з донькою ОСОБА_3 з можливістю ночівлі доньки у батька. Аналогічний порядок поширюється на святкування Різдва (7 січня) та Великодня за таким графіком: 31.12.2020- 01.01.2021 року з батьком - позивачем, 31.12.2021- 01.01.2022 рік з відповідачем, 31.12.2022 - 01.01.2023 рік з батьком; 31.12.2026 - 01.01.2027. 31.12.2028- 01.01.2029, 31.12.2030- 01.01.2031, 31.12.2032- 01.01.2033. З позивачем Різдво (7 січня) 2023р., 2025р., 2027р., 2029р., 2031р.; Великдень (Паска) 2020р., 2022р., 2024р, 2026р., 2028р., 2030р. - щорічне (до 2034 року включно) проведення з позивачем дня його народження - 19 травня - з 12:00 до 19.00; дня народження його племінниці - 04 червня ОСОБА_11 , 2014 року народження - 12:00 до 18:00 години; днів народжень бабусі - ОСОБА_12 - 04 грудня з 12:00-18:00, дідуся - ОСОБА_13 - 28 березня з 12:00-18:00; за попередньою домовленістю із відповідачем 30 календарних днів цілодобово кожного року (до 2032 року включно) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини в межах України, а також з відвідуванням дитини місця проживання батька у с. Пилипча чи іншого зареєстрованого місця проживання; - за попередньою домовленістю із відповідачем (шляхом отримання згоди матері на заяві про дозвіл на виїзд дитини за кордон) 30 календарних днів цілодобово кожного року (до 2034 року включно) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини за межами України та стягнути судові витрати.

26.02.2020, після отримання відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідачки, судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, та зобов`язано третю особу подати до суду письмовий висновок, щодо розв`язання спору, на підставі відомостей та документів, які стосуються справи в порядку ст. 19 СК України.

23.03.2020 представник відповідачки, адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідачка вимоги не визнає, а доводи вважає не обґрунтованими з огляду на наступне. 20 травня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб. У шлюбі у сторін народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя не склалося через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. У зв`язку із чим, шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2018 року у справі №357/12528/17. Після припинення фактичних шлюбних відносин, дитина проживає разом із матір`ю, за адресою: АДРЕСА_3 . 03 червня 2017 року позивач вигнав з дому відповідачку та погрожував відібрати малолітню дитину, а відповідачку відправити до психіатричної лікарні. Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідачка намагалася врегулювати спірні питання в мирному порядку, проте, позивач вирішив всі питання вирішувати за участі третіх осіб, не враховуючи потреби та інтереси дитини. Щодо вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та припинення психологічного тиску, зазначає наступне. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин та на даний момент, між сторонами наявний спір щодо здійснення батьківських прав та обов`язків щодо малолітньої дитини - ОСОБА_4 . Позивач не бажає в договірному порядку вирішувати питання пов`язані із дитиною (сплати аліментів та додаткових витрат, місця проживання, участі у вихованні дитини) і на всі пропозиції відповідачка отримувала відмови. Рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №190 від 24 квітня 2018 року «Про вирішення питання спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 » встановлено такі дні зустрічей та спілкування ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перший і третій тиждень місяця - в середу з 09-00 години до 12-00 години та в п`ятницю з 17-00 години до 19-години; другий і четвертий тиждень місяця - у вівторок із 17-00 години та в суботу з 09-00 години до 12-00 години. Після визначення графіку спілкування відповідачка належним чином дотримувалася цього графіку, сприяла участі батька у вихованні дитини та не заперечує проти спілкування батька з донькою, не чинить ніяких перешкод. Позивачем, не наведено жодного доказу не виконання відповідачкою рішення від 24.04.2018 №190. Позивач, як до прийняття рішення від 24.04.2018 №190 так і після нього навідує дитину безсистемно з порушенням встановленого графіку. Тому, перешкоди вказані позивачем є надуманими, які в дійсності не існують. Дитина є малолітньою, і дуже чутлива до змін, а саме режиму дня до якого входить: сон, харчування, відвідування садочку, прогулянки, але позивач, замість того, щоб зателефонувати і з`ясувати, в який час краще буде для дитини, щоб він приїхав, приїжджає без попередження у будь-який час за власним бажанням і вимагає вивести дитину на прогулянку. Виключними випадками коли відповідачка не мала змоги вивести дитину для прогулянок з позивачем є хвороба дитини, щоб уникнути погіршення її стану здоров`я, у решті випадків відповідачка завжди надавала батьку можливість бачитися та проводити час з донькою. Відповідачка неодноразово зверталася до Служби у справах дітей БМР із заявами про вжиття заходів реагування та проведення роз`яснювальної бесіди з батьком дитини, який проживає окремо. Заяви мотивуються тим, що у визначені рішенням №190 від 24.04.2018 дні для спілкування та виховання відповідачка змушена збирати дитину для зустрічей із батьком, проте, батько не повідомляє про свою неявку чим завдає емоційних страждань дитині. Крім того, батьком не виконується графік: він з`являється не в усі дні передбачені графіком, а також в дні поза графіком. Мати дитини глибоко переконана, що участь батька у вихованні повинна бути обов`язковою, проте, така участь не повинна завдавати шкоди психоемоційному здоров`ю дитини. Дитина через непередбачувані, агресивні дії батька по відношенню до неї, під час спілкування з батьком боїться його, що проявляється в істериках та небажанні проводити зустрічі. З висновків психолога від 25.11.2019 вбачається, що коли йде мова про тата, фігурку чоловіка відставляла в сторону. Відповідне є підтвердженням доводів відповідачки щодо ставлення дитини до батька. Відповідачка повідомляє суду, що неодноразово зверталася до відповідних спеціалістів (соціальних працівників, психологів, медіаторів) для проведення психологічної корекційної роботи з дитиною для налагодження контакту дитини з батьком. У період жовтень-листопад 2019 року дитина проходила соціально-психологічну реабілітацію в ЦСГІРД «Злагода». З дитиною психокорекційну роботу проводила практичний психолог ОСОБА_14 (висновок міститься в матеріалах справи). 14 січня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до психолога Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 19 «Кобзарик» для проведення психологічної корекції дитини з метою подолання страху при побачені із батьком. Сторона відповідача не погоджується із запропонованим позивачем графіком для спілкування, оскільки, відповідно до цього графіку 70% часу року дитина буде проводити разом із батьком, навіть досягнувши 14 річного віку. Враховуючи вік дитини (3 роки і 6 місяців) тривале перебування дитини за місцем проживання батька без участі матері може нашкодити дитині, оскільки батько не знає розпорядку дня дитини, раціон їжі, графік сну. Знову ж таки, з врахуванням віку дитини, вона не може вести таке спілкування за місцем його проживання, а відтак, відповідна вимога є передчасною. На думку відповідача, позовна заява є безпідставною, не враховує вікові потреби дитини, психологічний стан, тривалу відсутність контакту батька з дитиною та не забезпечує якнайкращі інтереси дитини. Також, у період грудня 2019 року по січень 2020 року за участі адвокатів ОСОБА_15 та адвоката Кухаренко О.В. в інтересах сторін та їх малолітньої доньки, проводилися переговори та зустрічі задля врегулювання всіх спірних питань пов`язаних з вихованням малолітньої дитини ОСОБА_4 . Стороною відповідача направлялися пропозиції, проте, зі сторони позивача не надійшло відповіді для погодження чи для припинення подальшого обговорення проекту договору. Сторона відповідача просить суд захистити права та інтереси малолітньої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання шляхом визначення способів участі батька у її вихованні, який буде відповідати її віку та забезпечувати якнайкращі інтереси. Тому, просила позов задовольнити частково, встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею семирічного віку, наступним чином: зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері: кожну середу з 16:30 до 19:30 години та у вихідні дні кожну суботу з 10:30 до 14:00 години. У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування.

08.04.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, якою задоволено клопотання представника позивача та відкладено підготовче засідання на 20.05.2020 - 15:30.

20.05.2020 судом постановлено ухвалу, якою у задоволенні клопотання представника відповідача, про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення способів участі батька у вихованні дитини, відмовлено.

20.05.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 28.07.2020 - 14:30, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України.

02.06.2020 ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що він звернувся з даним позовом виключно з метою дотримання прав своєї малолітньої доньки - ОСОБА_4 , зокрема, її права на гармонійний розвиток, проживання дитини в повноцінній сім`ї. Жодний нормативний акт не забороняє батькові спілкуватися зі своєю дитиною, брати участь у її вихованні. Відповідачка же має намір покласти (що вона і зробила) на нього виключно обов`язок з утримання дитини, обмежуючи участь батька у спілкуванні з донькою. Служба у справах дітей володіє ситуацією щодо конфлікту сторін спору на предмет участі батька у спілкуванні з ОСОБА_16 , звернення як матері, так і батька дитини постійно надсилаються до ССД, оскільки кожний вважає, що є порушення його прав. При цьому, ОСОБА_1 не може через дії ОСОБА_2 та її матері - ОСОБА_5 - виконувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 24.04.2018 №190, оскільки матір дитини та бабуся застосовують під час кожного побачення батька з дитиною відео зйомку, чим створюють напружену обстановку зустрічей, дитину не відпускають з рук (чи тримають за руку), перешкоджають особистому контакту батька з дитиною, постійно нашіптують дитині про страх перед батьком тощо. Для ніби то спростування вимог позивача представником ОСОБА_2 подано до суду відеозаписи (додаток № 3), на яких зафіксовані зустрічі батька та дитини. Після отримання такого доказу ОСОБА_1 звернувся до практикуючого психолога - ОСОБА_17 Психологом проведено контент-аналіз якісного характеру відеофайлів зустрічей батька з дитиною, про що складений висновок 26.03.2020. У зазначеному аналізі психологом поставлена гіпотеза щодо свідомого небажання дитини контактувати з батьком, а також навіювання стереотипної поведінки, коли дитина чує чи бачить батька зі сторони мами чи бабусі. У висновку ОСОБА_17 вказує, що гіпотеза спростовується, оскільки не було створено безпечного середовища і емоційно - позитивної атмосфери з батьком дівчинки. Дівчинка прив`язана до емоцій мами, яка її постійно контролює. Дівчинка любить маму і дає їй бажану поведінку (небажання спілкуватися з батьком). Вважаю, що вказаним дана вичерпна відповідь про поведінку як відповідача, так і про причину конфлікту та появу даного позову. Судова практика та закон в сукупності стоять на позиції і гарантують, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Щодо додаткового доказу про неможливість спілкування батька з дитиною він надає своє звернення до Служби у справах дітей від 07.05.2020. Тому, просив врахувати його позицію у справі та він повністю підтримує свої вимоги.

23.06.2020 представник відповідачки, адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна, подала до суду заперечення, в яких зазначила, що позивач вказує на те, що відповідачка має намір покласти на позивача, виключно обов`язок з утримання дитини, обмежуючи участь батька у спілкуванні з донькою, але вказане не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки, мати вважає, що участь батька у вихованні повинна бути обов`язковою, проте, така участь не повинна завдавати шкоди психоемоційному здоров`ю дитини. Відповідачка неодноразово зверталася до відповідних спеціалістів (соціальних працівників, психологів, медіаторів) для проведення психологічної корекційної роботи з дитиною для налагодження контакту дитини з батьком, ініціювала проходження курсу «Батьківство в радість» при Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода», в свою чергу, Позивач відмовився від проходження відповідного курсу та від відвідування профільних спеціалістів. Позивач сплачує аліменти у мінімально гарантованому розмірі (50% від прожиткового мінімуму), відповідних коштів не вистачає навіть на половину тижня для забезпечення дитини всім необхідним. Розмір аліментів не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідачка за допомогою своєї родини забезпечує дитину необхідними речами та продуктами. За весь час сплати аліментів позивачем відповідачка не просила позивача брати участь у додаткових витратах на дитину чи збільшення розміру аліментів. Натомість, позивач сплачує аліменти із простроченням. А тому, відповідні доводи позивача про взаємозв`язок сплати аліментів та їх вплив на участь у вихованні дитини того із батьків, хто проживає окремо не відповідає дійсності. Дитина була свідком вчинення домашнього насилля позивачем, а тому, через непередбачувані, агресивні дії батька по відношенню до неї, дитина боїться самостійно проводити час з батьком, що проявляється в істериках та небажанні проводити зустрічі та підтверджується висновком психолога від 26 листопада 2019 року. Відповідачка навпаки задля забезпечення якнайкращих інтересів дитини намагається покращити спілкування між батьком та дитиною, проте, саме батько не вчиняє жодних дій для налагодження контакту з дитиною. Позивач у своїй відповіді на відзив вказує на те, що не може через дії ОСОБА_2 та її матері - ОСОБА_5 - виконувати рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 24.04.2018 №190, оскільки матір дитини та бабуся застосовують під час кожного побачення батька з дитиною відеозйомку, чим створюють напружену обстановку зустрічей, дитину не відпускають з рук (чи тримають за руку), перешкоджають особистому контакту батька з дитиною, постійно нашіптують дитині про страх перед батьком тощо. Щодо зазначених доводів, сторона відповідача повідомляє, що позивач з моменту дії рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №190 від 24 квітня 2018 року «Про вирішення питання спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 » здійснював та здійснює відеофіксацію своїх зустрічей з дитиною. Сторона відповідача розпочала здійснювати фіксацію зустрічей з дитиною після неодноразового вчинення позивачем фактів домашнього насилля по відношенню до Відповідача, свідком яких була і дитина. Крім того, сторона відповідача не у всіх випадках здійснює фіксацію зустрічей, а лише при яких позивач застосовує ненормативну лексику чи фізичну силу. Дитина - це окремий індивід, яка має своє думку, бажання, свої почуття та переживання. Позивач охарактеризовує дитину як «річ» і вказує, що саме мати не дає йому права на реалізацію його прав, проте, позивач не враховує емоційний та психологічний стан дитини, не враховує думку та бажання самої дитини. Мар`яна в силу свого віку, психологічного стану, розвитку не може вести таке спілкування з батьком, а відтак, відповідні вимоги є передбаченими. Сам позивач не здійснив жодної дії для налагодження нормального контакту з дитиною. Відповідачка та її матір, ОСОБА_5 , жодного разу не перешкоджали спілкуванню та побаченням батькові з дитиною, а навпаки сприяли їхньому спілкуванню у комфортних для дитини умовах та місці. Вимагаючи визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною до досягнення дитиною 18-ти річного віку, позивач:не передбачає адаптаційний період спілкування дитини з батьком; не вказує, з чого випливає, що права позивача будуть порушуватися в майбутньому; не зазначає чи можливий захист порушених у даний час прав на майбутнє;не наводить жодного доводу та не надає жодного доказу, який підтверджує, що дитина, «судячи з її віку, може вести таке спілкування;не вказує про можливість встановлення такого способу участі батька в спілкуванні з дитиною в конкретні дні та часи в далекому майбутньому;не наводить жодного доводу та не надає жодного доказу перешкоджання відповідачем у зустрічах і побажаннях у дні народження позивача та його близьких родичів; не наводить жодного доводу щодо можливості такого спілкування у зв`язку із вступом до школи та таке спілкування не буде перешкоджати здобуттю середньої освіти, участі дитини у додаткових заняттях тощо. А тому, такі позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, запропонований графік не враховує інтересів дитини. Запропонований графік спілкування батька з дитиною передбачає графік спілкування до досягнення дитиною 18-ти річного віку, хоча чинне законодавство України передбачає можливість визначення способів участі у вихованні дитини до досягнення дитиною 14-річного віку. Також, позовні вимоги позивача не відповідають завданню цивільного судочинства України. Тому, просила врахувати її заперечення під час ухвалення рішення, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково, встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею семирічного віку, наступним чином: зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері: кожну середу з 16:30 до 19:30 години та у вихідні дні кожну суботу з 10:30 до 14:00 години, у разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування.

23.06.2020 ОСОБА_2 подала до суду пояснення щодо відеофайлів, які надані позивачем, в яких зазначила, що спілкування батька і дитини відбувається з моральним тиском на дитину, без врахування дитячих бажань, потреб, настрою. Згідно віку дитина не може за 10-15 хв дати відповіді на всі його запитання, допит, враховуючи її емоційний стан у той момент. Також зазначає, що концентрація уваги дитини у 3 роки це 7-8 хв. Крім того, батько не виявив бажання відвідувати курс «Батьківство у радість» при Центрі соціально-психологічної реабілітації «Злагода», у нього прослідковується насильницька модель поведінки та не сформовані навички спілкування з донькою.

28.07.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 23.09.2020 - 11:30 год, за клопотанням позивача.

28.08.2020 третя особа - Служба справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області подала до суду рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 439 від 28.07.2020 щодо вирішення судового спору між батьками щодо визначення порядку участі батька у вихованні дитини.

23.09.2020 судом постановлено ухвалу, якою у задоволенні заяви представника відповідача про заміну неналежної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, відмовлено.

23.09.2020 судом постановлено ухвалу, якою призначено у справі судову психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту експертиз та зупинено провадження у справі, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, на час проведення експертизи.

02.09.2022 на адресу суду надійшло клопотання експерта Київського науково - дослідного інституту експертиз Тетяни Тамакової, про надання додаткових матеріалів та забезпечення безпосереднього психологічного обстеження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та суд, для вирішення даного клопотання, призначив судове засідання в порядку ст.250 ЦПК України.

28.09.2022, 18.10.2022 за клопотанням експерта та за погодженням сторін, судом проведено окрему процесуальну дію щодо допиту свідків та пояснень сторін у справі.

17.04.2023 на адресу суду надійшов висновок експерта №1933/1934/21-61 від 05.04.2023 згідно ухвали суду від 23.09.2020.

18.04.2023 судом постановлено ухвалу, якою поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.05.2023 - 14:00.

28.04.2023 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» учасника справи: представника відповідача, адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни.

04.05.2023 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача, адвоката Кухаренко Ольги Володимирівни, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, та зобов`язано дану третю особу надати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, на підставі відомостей та документів, які стосуються справи у порядку ст. 19 СК України.

04.05.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 20.06.2023 - 14:00, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 198 ЦПК України.

20.06.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 06.07.2023 - 11:30 год, за клопотання позивача.

20.06.2023 ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог.

06.07.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 25.07.2023 - 14:00 год, за клопотання представника відповідача, у зв`язку із залишення без розгляду заяви позивача про уточнення позовних вимог від 20.06.2023 та за клопотанням представника позивача, адвоката Каракой Т.В.

19.07.2023 судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача, про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, у зв`язку з вирішенням даного питання 28.04.2023.

24.07.2023 ОСОБА_1 подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

25.07.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 03.08.2023- 14:00, за клопотання представника відповідача.

02.08.2023 ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну предмету позову, мотивуючи тим, що відповідач змінила місце та умови життя їхньої доньки ОСОБА_3 з м. Біла Церква на м. Київ, з урахуванням вікових змін дитини, триваючих обмежень у спілкуванні батька з своєю дитиною та тривалість судового розгляду через клопотання відповідача про проведення експертизи. З уваги на тривалість обговорень вимог позивача сторонами спору, представниками, іншими учасниками провадження, позивач просив задовольнити його позовні вимоги в наступній редакції: 1) Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , 2016р.н., не здійснювати психологічного тиску на дитину, а сприяти налагодженню добрих стосунків ОСОБА_3 з батьком, виховувати дитину у повазі до її батька. 2) Встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та особистому спілкуванні з донькою ОСОБА_3 2016р.н.:систематичні побачення у такі дні:кожної третьої неділі місяця з 12 години до 19 години 30 хв.,кожної другої та четвертої п`ятниці місяця з 16 години до 19 години з можливістю забирати доньку з навчального закладу/гуртка або з місця фактичного постійного проживання дитини та віддавати її ОСОБА_2 за місцем реєстрації - АДРЕСА_3 та/або постійного фактичного проживання дитини; в останню суботу місяця з 17.00 год. ОСОБА_1 може забирати ОСОБА_3 до себе (за місцем свого проживання - АДРЕСА_2 ) з можливістю ночівлі доньки у місці проживання батька та зобов`язується повертати доньку матері - ОСОБА_2 (за місцем реєстрації дитини - АДРЕСА_3 та/або за місцем фактичного постійного проживання дитини) наступного дня, в неділю не пізніше 18:00 год. 3) Встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та особистому спілкуванні з його дитиною - ОСОБА_16 , крім вказаних вище щотижневих побачень:побачення з дитиною у день її народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного року безперешкодно з 14.00 год до 17.00 год, проведення цього часу батьком ОСОБА_1 з дитиною без участі матері дитини - ОСОБА_2 ;кожний парний рік ОСОБА_1 має право проводити святкування новорічних та різдвяних святу період з 31 грудня до наступного дня 1 січня разом з донькою ОСОБА_3 з можливістю ночівлі доньки у батька у період з 10 год.00 хв. 31.12. по 10 год.00 хв. 01.01. Аналогічний порядок поширюється на святкування Різдва (7 січня) та Великодня. Щорічне (до 2034року включно) проведення з ОСОБА_1 дня його народження - 19 травня - з 12:00 до 19.00; дня народження його племінниці - 04 червня ОСОБА_11 , 2014р.н. - з 12:00 до 18:00 години; днів народжень бабусі - ОСОБА_12 - 04 грудня з 12:00 -18.00, дідуся - ОСОБА_13 - 28 березня з 12:00 -18:00; 30 календарних днів цілодобово кожного року (до 2032року включно) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини в межах України, для спільного відпочинку та оздоровлення дитини за межами України, а також з відвідуванням дитиною місця проживання батька у с. Пилипча чи іншого зареєстрованого місця проживання в період з 1 лютого по 15 лютого та з 15 липня по 30 липня. Судові витрати покласти на відповідачку.

03.08.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про залишення без розгляду заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог від 24.07.2023, та за клопотанням представника позивача - адвоката Каракой Т.В.

03.08.2024 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, заяву позивача про зміну предмету позову, залишено без руху та задоволено клопотання представника позивача, у зв`язку з чим відкладено підготовче засідання на 19.09.2023 - 14:00.

23.08.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків заяви про зміну предмету позову від 02.08.2023.

19.09.2024 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову від 02.08.2023.

19.09.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 06.11.2023 - 09:30 год, за клопотанням представника відповідача.

06.11.2023 та 07.11.2023 третя особа - Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві держаної адміністрації подала до суду висновок №108-13616 від 03.11.2023 щодо визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

06.11.2023 представник відповідачки, адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна, подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що незважаючи на неадекватність поведінки колишнього чоловіка, відповідачка ніколи не перешкоджала, не перешкоджає і не буде перешкоджати батькові у побаченні з дитиною. Натомість, ОСОБА_1 не проявляв ініціативи у побаченнях з дитиною, а лише перед третіми особами та державними органами повідомляв неправдиву інформацію щодо створення перешкод. Позивач до відповідача не телефонує дізнатися про стан дитини чи домовитись про чергову зустріч. В період 2018-2023 рр. відповідачка жодного разу не відмовила у зустрічі з дитиною, а навпаки сприяла налагодженню комунікації та контакту батька з дитиною, натомість, батько не зацікавлений у зустрічах та участі у вихованні та утриманні дитини. З відповідальністю ставиться до здоров`я ОСОБА_3 та за призначеннями лікаря використовує дороговартісне лікування зору, за призначенням лікаря оздоровлює у санаторіях на Закарпатті. Неодноразово просила частину витрат компенсувати або покрити майбутні витрати на лікування чи оздоровлення дитини та від позивача отримувала постійні негативні відмови. Участь батька, ОСОБА_1 в утриманні дитини полягає лише у сплаті аліментів, які складають 1200 грн на місяць, у жодних інших додаткових витратах не бере участі. Подарунки чи іграшки на день народження не дарує. Навіть, не привітав дитину на останній день народження. ОСОБА_1 є засновником величезної кількості юридичних осіб, має статус одного із найбільших агрофермерів Київщини, проте, не допомагає належним чином утримувати дитину і весь тягар утримання лежить на матері дитини. Відповідачка працює на двох роботах, щоб забезпечити дитину всім необхідним для належного розвитку та життя. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин, Відповідачка постійно отримує від Позивача наклепи та претензії щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, перешкоджання йому у доступі до дитини. Відповідачка постійно організовує зустрічі батька з дитиною, зацікавлює різноманітними цікавими місцями дитину провести час із батьком, оскільки останній при зустрічах виступає спостерігачем, не залучений до гри з дитиною, не цікавиться, що їй до вподоби. Крім того, через агресивні дії по відношенню до матері дитини, ОСОБА_3 боїться залишатися із батьком на одинці, оскільки, вважає, що їй також може бути завдано шкоду. А відтак, доцільно призначити адаптаційний час батька з дитиною задля налагодження контакту за участю спеціаліста Служби у справах дітей або психолога. Так, Відповідачкою було організовано 14 травня 2023 року задля поліпшення контакту батька та доньки спільний похід до Київського зоопарку ( АДРЕСА_4 ). В означений час та місце батько дитини не з`явився, причини неявки не повідомив. В телефонному листуванні постійно вказував неправдиву інформацію щодо місця свого перебування та часу приїзду. В результаті, малолітня дитина змушена була прочекати 5 годин на сонці, у зоопарку батька, який не прийшов на зустріч. Відповідні дії спричинили сильні душевні хвилювання у дитини. 28 травня 2023 року за ініціативи адвоката ОСОБА_18 було організовано спільний похід до Національного музею народної архітектури та побуту України. Під час вказаного походу всіма силами намагалася налагодити контакт батька з дитиною, залучаючи до спільних ігор, проте, батько весь час проводив «у телефоні» та відлучався тільки для спільних фото чи відео. 16 червня 2023 року батько вперше за власної ініціативи приїхав до дитини, коли вона збиралася йти разом із класом до кінотеатру. Мати безперешкодно передала дитину для спілкування з батьком, але дитина попросила залишитися разом із нею. Своїми діями ОСОБА_1 дає підстави стверджувати, що він не намагається вчинити будь-які дії по налагодженню контакту з дитиною. 28 вересня 2023 року батько не привітав дитину з нагоди дня народження. З огляду на викладене, просить встановити способи участі батька у вихованні дитини, з урахуванням інтересів дитини, здатності вести спілкування та думки дитини. Встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею десятирічного віку протягом 6-ти місяців з моменту набрання рішенням законної сили, наступним чином: Зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері, психолога та/або представника Служби у справах дітей задля налагодження контакту: кожну першу та третю середу з 17:00 до 20:00 години та у вихідні дні кожну суботу з 15:30 до 20:00 години. У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування. Встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею десятирічного віку через 6 місяців з моменту набрання рішенням законної сили, наступним чином: зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері: кожну першу та третю середу з 17:00 до 20:00 години та у вихідні дні кожну суботу з 15:30 до 20:00 години. У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування.

06.11.2023 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про виклик в судове засідання експертів: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які складали висновок за результатами проведення судової психологічної експертизи, для надання роз`яснень висновку та відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача, про направлення висновку експертизи на доопрацювання.

06.11.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 07.12.2023 -09:30.

07.12.2023 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення в судовому засіданні перерви до 16.01.2024 - 14:00, для можливого врегулювання спору мирним шляхом.

16.01.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 13.02.2024 - 09:30, за клопотанням відповідачки.

13.02.2024 ОСОБА_2 , подала до суду вступне слово, в якому зазначила, що частково визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дитини, оскільки вимоги є необґрунтованими, безпідставними та не відповідають забезпеченню якнайкращих інтересів дитини. Вона визнає позовні вимоги, в частині, а саме просить суд: встановити способи участі батька у вихованні дитини, з урахуванням інтересів дитини, здатності вести спілкування та думки дитини. Встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею десятирічного віку, протягом 6-ти місяців з моменту набрання рішенням законної сили, наступним чином: зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері, психолога та/або представника Служби у справах дітей задля налагодження контакту: кожну першу та третю середу з 17:00 до 20:00 години та у вихідні дні кожну суботу з 15:30 до 20:00 години.У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування. Встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею десятирічного віку, через 6 місяців з моменту набрання рішенням законної сили, наступним чином: зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері: кожну першу та третю середу з 17:00 до 20:00 години та у вихідні дні кожну суботу з 15:30 до 20:00 години. У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування. Її позиція в повному обсязі відповідає висновку Органу опіки та піклування Солом`янського районної в місті Києві державної адміністрації від 03 листопада 2023 року. Також, зазначає, що особистий жах розпочався коли дитині було 7 місяців, тоді ОСОБА_22 оголосив, що мене відправить до психлікарні, а дитину відбере і бути жити з ним. Не зважаючи на всілякі погрози, вона, ніколи не перешкоджала, не перешкоджає і не буде перешкоджати у побаченнях доньки з батьком. Не зважаючи на його вчинки і бездіяльність в реальному житті, вона усвідомлює важливість постаті батька у житті дитини. Всі ці роки намагалася вирішувати всі питання мирним шляхом, але ОСОБА_22 вирішує за участі Служб у справах дітей та судів. У 2018 році ОСОБА_22 звернувся до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради і рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №190 від 24 квітня 2018 року «Про вирішення питання спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 » встановлено такі дні зустрічей та спілкування ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перший і третій тиждень місяця - в середу з 09-00 години до 12-00 години та в п`ятницю з 17-00 години до 19-00 години; другий і четвертий тиждень місяця - у вівторок із 17-00 години та в суботу з 09-00 години до 12-00 години. Це рішення про встановлення графіку спілкування ОСОБА_22 не дотримувався і я складати акти не виконання відповідного рішення. Вона належним чином виконувала і виконує рішення органу опіки та піклування та в матеріалах справи не має жодного доказу неналежного з її сторони виконання чи створення перешкод у доступі до дитини. На кожну вимогу ОСОБА_22 вона надала йому дитину. У минулому судовому засіданні він визнав обставину, що протягом останнього року жодного разу їй не телефонував щодо зустрічі з дитиною чи дізнатися про стан здоров`я, а коли без попередження приїздив, то завжди бачив дитину. Відповідно і усувати перешкоди у доступі до дитини не потрібно, оскільки, перешкод не має, як і не немає в ОСОБА_22 контакту з дитиною. Вона постійно організовує зустрічі батька з дитиною, зацікавлює різноманітними цікавими місцями дитину провести час із батьком, оскільки останній при зустрічах виступає спостерігачем, не залучений до гри з дитиною, не цікавиться, що їй до вподоби. Так, нею було організовано 14 травня 2023 року спільний похід до Київського зоопарку, 28 травня 2023 року також було організовано спільний похід до Національного музею народної архітектури та побуту України. 16 червня 2023 року батько вперше за власної ініціативи приїхав до дитини, коли вона збиралася йти разом із класом до кінотеатру. Вона безперешкодно передала дитину для спілкування з батьком, але дитина попросила залишитися разом із нею.12 вересня 2023 року відбулася зустріч батька з дитиною у психолога Міського центру дитини. Після завершення зустрічі було погоджено спільне проведення часу на дитячому майданчику поруч із Свято-Михайлівським Золотоверхим монастирем, проте, батько разом із бабусею не приїхали для проведення спільного часу з дитиною. З 20 вересня 2023 року по сьогодні ОСОБА_22 не проявляв зацікавленості у побаченні чи спілкуванні з дитиною, за місцем проживання дитини не з`являвся. Своїми діями ОСОБА_22 дає підстави стверджувати, що він не намагається вчинити будь-які дії по налагодженню контакту з дитиною. 28 вересня 2023 року батько не привітав дитину з нагоди дня народження, а лише07 грудня 2023 року між адвокатами було погоджено порядок дій по налагодженню комунікації батька з дитиною. ОСОБА_22 не дотримався запропонованого порядку, жодних погоджених дій не вчинив.24 грудня 2023 року нею було організовано спільне проведення часу ОСОБА_3 з батьком, дідусем, бабусею та двоюрідною сестрою (племінницею ОСОБА_22 ). Знову ж таки, самостійно організувала і ОСОБА_22 не проявив ініціативи у зустрічі. Я змушена була везти дитину з Києва до Білої Церкви, а не навпаки, батько не приїхав за місцем проживання дитини. Запропонований графік спілкування батька з дитиною не відповідає забезпеченню якнайкращих інтересів дитини, оскільки, батько навіть не розуміє і не може обґрунтувати, як він буде проводити час із дитиною з якою не вміє спілкуватися, не знає як встановити з нею контакт, якщо він не проявляє емпатії до оточуючих, у тому числі, до власної дитини. ОСОБА_22 не має емпатії, не цікавиться потребами та вподобаннями доньки. Дитина відвідує 2-гий клас НВК «Ерудит», навчання проходить з 08 ранку до 17 вечора, включаючи основні та додаткові заняття. У понеділок та середу на 18:00 у ОСОБА_23 , вівторок та четвер на 18:00 танці, а у п`ятницю вокал, у суботу малювання. Також ОСОБА_3 мріє ходити до басейну та на фортепіано, але поки не має такої фізичної можливості через зайнятість навчанням. Просила залишити для неї хоч один вихідний, а частину суботи після малювання чи навіть на заняття з малювання проходили з батьком за місцем проживання дитини у Києві. 250 км долати дитині для побачення з батьком це не зручно та не відповідає інтересам ОСОБА_3 . Батько у позові просить, щоб 183 дні ОСОБА_3 проводила час з ним. Проте, чи може дитина вести таке спілкування з батьком риторичне питання. У зв`язку із вищевикладеним, просить врахувати вступне слово відповідача, при ухвалені судового рішення.

13.02.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у судовому засіданні на 20.03.2024 - 14:00, у зв`язку з викликом свідків.

20.03.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у судовому засіданні на 22.04.2024 - 14:00, у зв`язку з викликом експертів.

18.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою у задоволенні клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференц зв`язку «EasyCon», відмовлено.

22.04.2024 судом постановлено ухвалу, проведення судового засідання у справі в режимі відео конференції, дорученння Шевченківському районному суду м. Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, за участю експертів Київського науково - дослідного інституту експертиз: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_24 .

22.04.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у судовому засіданні на 22.05.2024 - 15:00, у зв`язку із забезпечення участі експертів в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

22.05.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 27.06.2024 - 14:00, за клопотанням представника відповідача.

27.06.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошення перерви у судовому засіданні на 18.07.2024 - 14:00, у зв`язку із наданням часу для підготовки до судових дебатів за клопотанням учасників справи.

18.07.2024 відповідачка - ОСОБА_2 , подала до суду письмові дебати, в яких зазначила, що частково визнає позовні вимоги про визначення способу участі батька у вихованні дитини, оскільки вимоги є необґрунтованими, безпідставними та не відповідають забезпеченню якнайкращих інтересів дитини. Позивач, не підтвердив належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, доцільності визначення такого способу участі батька у вихованні дитини та здатності дитини вести таке спілкування. Визнає позовні вимоги, в частині, а саме просила: встановити способи участі батька у вихованні дитини, з урахуванням інтересів дитини, здатності вести спілкування та думки дитини, встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею десятирічного віку, протягом 6-ти місяців з моменту набрання рішенням законної сили, наступним чином: зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері, психолога та/або представника Служби у справах дітей задля налагодження контакту: кожну першу та третю середу з 17:00 до 20:00 години та у вихідні дні кожну суботу з 15:30 до 20:00 години. У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування. Встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею десятирічного віку через 6 місяців з моменту набрання рішенням законної сили, наступним чином: зустрічі і побачення з донькою поза межами постійного проживання у супроводі матері: кожну першу та третю середу з 17:00 до 20:00 години та у вихідні дні кожну суботу з 15:30 до 20:00 години. У разі виникнення обставин (наприклад, хвороба дитини, занятість дитини навчанням, додатковими заняттями, несприятливі погодні умови тощо), які не залежать від волевиявлення батьків і об`єктивно унеможливлюють зустрічі та побачення з дитиною, батьки мають право за попереднім погодження між собою, не пізніше ніж за 2 (два) дні до зустрічі із дитиною, погодити альтернативний графік спілкування. Її позиція в повному обсязі відповідає висновку Органу опіки та піклування Солом`янського районної в місті Києві державної адміністрації від 03.11.2023. Її бачення та органу опіки та піклування щодо графіку спілкування в повному обсязі відповідає забезпеченню якнайкращих інтересів дитини. В період 2018-2024 рр. вона жодного разу не відмовила у зустрічі з дитиною, а навпаки сприяла налагодженню комунікації та контакту батька з дитиною, натомість, батько не зацікавлений у зустрічах та участі у вихованні та утриманні дитини. Вона, як матір, завжди сприяє, щоб батько бачив як розвивається дитина, які успіхи та досягнення у навчанні та розвитку має, а тому, завжди направляє інформацію та фотографії дитини батьку.

18.07.2024 представник відповідачки, адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна, подала до суду письмові дебати, в яких зазначила, що в першу чергу просить суд захистити права малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на зростання в спокійному, стійкому середовищі із забезпеченням дійсно щасливого та здорового дитинства та збереження здорового контакту із батьком, із найголовнішим - спроможності її вести таке спілкування. Дитина проживає разом із матір`ю. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Так, в межах цієї справи було встановлено, що між колишніми членами родини існують неприязні відносини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солом`янської РДА від 03.11.2023 встановлено порядок зустрічей батька з дитиною, а саме: зустрічі 1 та 3 середи місяця з 17.00 до 20.00 та кожної суботи з 15.30 до 20.00 години у присутності матері дитини. Попередньо 10 зустрічей з дитиною провести за участю психолога Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб для налагодження дитячо-батьківських стосунків. При цьому комісією рекомендовано, щоб зустрічі батька з дитиною відбувались у присутності матері дитини на підставі одноголосного рішення комісії з питань захисту прав дитини. Позивач не навів жодного доводу та не надав жодного доказу на спростування чи відступлення від висновку органу опіки та піклування судом, а відтак, в порядку статті 19 СК України має братися відповідний висновок за основу розв`язання спору, оскільки, є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Між батьком та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок, у батька відсутня емпатія та елементарні педагогічні навички для спілкування з дитиною. Позивач визнав обставину, що протягом останнього року життя дитини жодного разу не звертався до відповідача із проханням про зустрічі із дитиною, не приїздив для проведення часу із дитиною, а коли приїздив в 2023 році, то завжди батькові надався доступ до дитини для проведення часу, а відтак, в усуненні перешкод у спілкуванні з дитиною як позовної вимоги не має правових підстав. Згідно з висновком психологічного обстеження дитини, проведеного психологом Міського центру дитини від 26.09.2023 року, ураховуючи результати діагностики, сформовану міцну емоційну прив`язаність до матері, уникаючи прив`язаності до батька, задоволення потреб в любові та догляді з боку матері, психолог надав такі рекомендації: батькам скористатись сімейною медіацією з метою налагодження конструктивної комунікації між собою для вирішення питань, пов`язаних із вихованням дочки; поступове налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька шляхом їхніх зустрічей, які мають відбуватись за присутності матері або іншої третьої особи, яка є безпечною для дитини; зустрічі мають відбуватись у спокійній та безпечній атмосфері; після налагодження довірливих стосунків батька з дитиною розглянути питання про встановлення стабільного графіка зустрічей, який враховуватиме бажання та інтереси дитини. Просила надати окрему оцінку висновку експертів КНІДІСЕ за результатами проведення, комісійної судової психологічної експертизи від 05.04.2023, оскільки, помилки, які були допущені експертами при складанні висновку, а також ті відповіді, які озвучувалися при їх опитуванні не можуть відповідати забезпеченню принципу об`єктивності та науковості, а свідчить, про некомпетентність експертів КНІДІСЕ. А відтак, висновок експертів не може відповідати оцінці повноти, об`єктивності та достовірності доказу. Висновків експертів не можна визначити як належним, допустимим та достовірним через суб`єктивні фактори експертів до яких належить: компетенція та компетентність експертів, дотримання ним своїх обов`язків. Експерти КНІДІСЕ жодного разу не проходили курси по підвищенню кваліфікації по взаємодії з дітьми, не могли розповісти в чому полягає сутність проведення дослідження при залученні дитини, не вели протокол опитування підекспертних, не дотримано методики проведення дослідження за принципом «зеленої кімнати», дитина плакала при проведенні дослідження, що не допускається при проведенні такого виду дослідження, у висновку відсутні актуальні інформаційні джерела, а використовувалася лише застаріла радянська література та країни-агресора, використовувалися методики без зазначення джерел та інші грубі порушення. При визначені способів участі батька у вихованні дитини, просить суд врахувати інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та нормах чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, а також висновок психологічного обстеження дитини, проведений психологом, а відтак, про можливість визначення порядку (запропонованого органом опіки та піклування) періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам. Проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача як члена своєї родини. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька.

18.07.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 04.09.2024 - 14:00, за клопотанням позивача.

04.09.2024 справу знято з розгляду, у зв`язку з відпусткою судді, у зв`язку з чим судове засідання перенесено на 10.10.2024 - 14:00.

10.10.2024 представник позивача, адвокат Каракой Тетяна Вікторівна подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з сімейними обставинами позивача.

10.10.2024 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, постановлено продовжити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на підставі п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, у зв`язку можливістю проведення судового засідання за їх відсутності, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи, враховуючи, що судове засідання призначене на 10.10.2024 було призначене для проведення судових дебатів, на підготовку до яких сторона позивача мала достатньо часу та мала можливість подати судові дебати у письмовому вигляді.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, в якій суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у заявах щодо спору, та зазначив, що він звернувся до суду щоб у житті дитини був батько і щоб вона знала, що він у неї є. В нього є бажання, щоб дитина була під опікою обох батьків, що залежить від відповідачки. Коли дитина проживала у м. Біла Церква, він ходив до дитини в садочок і у них був більший контакт. З 2018 і по теперішній час дитина геть віддалилася, дитина закрита по відношенню до нього. Зв`язок із дитиною він тримає через її матір - відповідачку, адже особистого телефону у дитини немає. Остання зустріч із дитиною була 20-21 вересня 2023 року, він подарував їй будинок для «ЛОЛ» перед її днем народження, але ОСОБА_3 сказала, що будинок не такий як вона хотіла. На дні народженні доньки він не був, на телефонні дзвінки не відповідали, а ввечері спілкувався з нею по телефону. На телефонні дзвінки через раз відповідають. Бачив дитину 28.05.2023 - для погодження зустрічі у Пирогово, 16.06.2023 - у кінотеатрі з класом лише 3 хв бачився із дитиною, а 20.09.2023 - без погодження 5 хв. За останній рік жодного разу не погоджував письмово зустрічі із дитиною. Щоб налагодити контакт, він намагався бачитися із дитиною, але ці зустрічі відбуваються в присутності матері (тещі) і лише 5-10 хв. На спільну сімейну медіацію він згоден, адже не знає чи буде позитивний результат. Він згоден витрачати свій час і можливості, щоб налагодити спілкування із дочкою.

Представник позивача, адвокат Каракой Тетяна Вікторівна, в судове засідання -10.10.2024 не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, водночас в судовому засіданні від 07.12.2023 позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивач бажає бути в житті доньки та в нього нереалізований батьківський потенціал. Дитина здатна вести спілкування з батьком за вказаним ним графіком.

Відповідачка - ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях, додаткових поясненнях та дебатах, та просила при визначені способів участі батька у вихованні дитини, врахувати інтереси дитини.

Представник відповідачки, адвокат Кухаренко Ольга Володимирівна, у судовому засіданні позов визнала частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях, додаткових поясненнях та дебатах, та просила при визначені способів участі батька у вихованні дитини, врахувати інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків.

Третя особа - Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві держаної адміністрації представника до суду не направив, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, 06.11.2023 направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та висновок щодо спору, позовні вимоги підтримують частково, в межах визначених висновком органу опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві держаної адміністрації.

Третя особа - Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, представника до суду не направила, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, направила до суду заяви про розгляд справи за відсутності представника служби.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків та пояснення експертів, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 21 травня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2018 року, у справі № 357/12528/17, яке набрало законної сили 26.03.2018, шлюб між ними було розірвано та змінено прізвище ОСОБА_25 на «Загородня». Від спільного проживання сторони мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої, відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2021 року, у справі №357/8030/19, яке постановою Київського апеляційного суду від 08.07.2021 залишено без змін та набрало законної сили, було визначено із матір`ю - ОСОБА_2 , що підтверджено матеріалами справи (Т. 1 а.с. 12, 13, 17, 176, а.с. 143-150 справи-замінник), інформацією з ЄДРСР та визнається сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 у двоповерховому житловому будинку загальною площею 326,6 кв.м., в якому є всі зручності, будинок умебльований та облаштований необхідною побутовою технікою, для дитини відведена окрема кімната, яка обладнана необхідними речами для розвитку та комфортного проживання, позивач є власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Пилипчанське» та отримав дохід за період з 01.05.2019 по 31.12.2019 у розмірі 39736,26 грн, що підтверджено матеріалами справи (а.с.12, 14, 18).

Також, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , а з 30.09.2022 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі договору найму (оренди) квартири, за місцем проживання у м. Біла Церква зарекомендувала себе позитивно, громадський порядок не порушувала, за медичною допомогою до лікаря-психолога чи лікаря-нарколога не зверталася, з 21.11.2019 по 23.08.2021 працювала на посаді практичного психолога в Технолого-економічному коледжі Білоцерківського національного аграрного університету, з 18.04.2022 по 01.08.2022 працювала на посаді практичного психолога у Територіальному центрі надання соціальних послуг ім. Петера Новотні, отримала диплом магістра Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова за спеціальністю психологія, що підтверджується матеріалами справи (Т. 1 а.с. 38, 90-92, 93, Т. 2 а.с. 22, 23, 26-29, 214-215, 218-225, а.с. 100, 102 справи-замінник).

Встановлено, що малолітня - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій на момент ухвалення рішення у справі виповнилося 8 років, проживає разом з матір?ю за адресою: АДРЕСА_5 , є здоровою, росте та розвивається за віком, вихована, розумна, охайна, активна, з 02.09.2019 відвідувала ДНЗ №19 «Кобзарик», з 20.10.2022 є ученицею Навчально-виховного комплексу «Ерудит» м. Києва, дуже дружня, добра, рухлива, дуже добре орієнтується в просторі, мова змістовна, виразна та граматично правильна, дуже допитлива, в позаурочний час відвідує гуртки, а саме: студію «Englishkids», студію образотворчого мистецтва «Чарівний пензлик», студію вокалу «Музичний калейдоскоп», ДРЦ «ІдеЯ club», відвідує гуртки у дитячому центрі Азбука Щастя з сучасної хореографії, англійської мови та художню студію, навчається в Київській дитячій школі мистецтв №1 Солом`янського району м. Києва, вихованням дитини займаються мама, бабуся, дідусь, які приводять дівчинку до школи та забирають, а батько почав цікавитися навчанням дитини з 22.05.2023, час від часу контактує з класним керівником, що підтверджується матеріалами справи (Т. 1 а.с. 13, 23, 56, 58, 59, Т. 2 а.с. 30-33, 139-144, 230-235).

16.11.2017 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/10826/17, яке набрало законної сили 27.11.2017 (Т. 1 а.с. 15, 16), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_26 стягнуто аліменти на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_26 аліменти на її особисте утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 14.09.2017 і до 28.09.2019.

Згідно довідки-розрахунку №12804 від 02.04.2020 (Т. 1 а.с. 126), заборгованість зі сплати аліментів, згідно виконавчого листа у справі №357/10826/17, провадження № 2/357/3628/17, що виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 27.11.2017, станом на 31.03.2020 заборгованість відсутня та наявна переплата у розмірі 152,58 грн.

24.04.2018 рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 190 «Про вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 » (Т. 1 а.с. 18), було встановлено такі дні зустрічей та спілкування ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : перший і третій тиждень місяця - в середу з 09-00 години до 12-00 години та в п`ятницю з 17-00 години до 19-00 години; другий і четвертий тиждень місяця - у вівторок із 17-00 години та в суботу з 09-00 години до 12-00 години, та попереджено обох батьків про обов`язковість виконання ними батьківських обов`язків в інтересах дитини.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із ч.2, ч. 8, ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Ст. 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із вимогами ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися із дитиною, та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Згідно з ч.1ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч.1, ч. 3 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Як зазначено вище у рішенні, 24.04.2018 рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 190 «Про вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 » було встановлено дні зустрічей та спілкування ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у вказаному рішенні встановлено, що 11.04.2018 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської ради в присутності обох батьків було розглянуто питання щодо участі батька у вихованні дитини та визначення її місця проживання. За погодженням обох батьків було затверджено графік зустрічей батька з донькою та погоджено її місце проживання з матір?ю - ОСОБА_2 .

Позивач - ОСОБА_1 в обґрунтування обставин щодо вчинення йому перешкод відповідачкою у спілкуванні, вихованні дитини та у побаченнях із нею, зазначає, що весь час з моменту прийняття 24.04.2018 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 190 «Про вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 » відповідачка чинить йому перешкоди щодо спілкування з донькою, адже зустрічі відбувалися в коридорі квартири відповідачки, обов`язково у присутності матері відповідача - ОСОБА_5 , яка не відпускала дитину з рук. Тривалість таких «побачень» з донькою складала до 20 хв, Мар`яна була стривожена, обстановка - напружена, іноді траплялося, що відповідачка ігнорувала його дзвінки, відключала телефон, планувала інші заходи у затверджені органом опіки години.

Однак, суд критично оцінює зазначені твердження позивача, оскільки жодних належних, допустимих та достатніх доказів в підтвердження вчинення йому перешкод відповідачкою у спілкуванні, вихованні дитини та у побаченнях із нею до суду він не надав.

З наданих позивачем звернень до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, до Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області (Т. 1 а.с. 19, 20, 26, 27), вбачається, що йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення спірних питань, а відповідачка ОСОБА_2 повідомляла, що вона не забороняє ОСОБА_1 бачитися з їхньою донькою, позивач не дотримується графіку, визначеного службою у справах дітей рішенням №190 та не приїздить у визначений цим графіком час.

Так, з висновку інспектора Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 21.10.2019 (Т. 1 а.с. 27), вбачається, що 18.10.2019 до ЧЧ Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області надійшло звернення ОСОБА_1 , в якому він просить прийняти міри до його колишньої дружини - ОСОБА_2 , яка викрала та переховувала їх спільну доньку ОСОБА_27 , та за результатами розгляду цієї заяви встановлено, що між батьками малолітньої дитини виник конфлікт з приводу того, що ОСОБА_2 перешкоджає бачитись ОСОБА_1 з його донькою, а для вирішення спірних питань ОСОБА_28 та ОСОБА_2 було рекомендовано звернутися до суду з метою вирішення спірних питань.

З висновку старшого дільничного офіцеру Білоцерківського ВПГУ НП в Київській області від 08.08.2019 (Т. 1 а.с. 95), за результатами розгляду звернення ОСОБА_25 , в якому вона просить прийняти міри до її колишнього чоловіка - ОСОБА_1 , який, приїхав побачитись із дитиною, коли вона спить, тим самим не дотримався рішення ССД БМР №190 та проявляє в її бік агресію та психологічне насилля, з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення порушення громадського порядку.

З висновку старшого дільничного офіцеру Білоцерківського ОСОБА_29 від 12.04.2018 (Т. 1 а.с. 94), за результатами розгляду звернення ОСОБА_25 , в якому вона просила прийняти міри до її колишнього чоловіка - ОСОБА_1 , який чинить моральний тиск на неї та дитину, застосовує фізичну силу відносно неї, з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення порушення громадського порядку.

З висновку дільничного офіцера поліції Білоцерківського ВП ОСОБА_30 від 01.11.2019 (Т. 1 а.с. 28), вбачається, що 18.10.2019 до Білоцерківського відділу поліції звернулась ОСОБА_2 із повідомленням, що її колишній чоловік ОСОБА_1 «буянить та кричить» та погрожує викрасти їх спільну доньку ОСОБА_31 ?яну, і просила притягнути його до відповідальності. У ході перевірки було встановлено наявність конфлікту між колишнім подружжям щодо участі батька у вихованні дитини. Факту домашнього насильства виявлено не було.

18.11.2019 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/12921/19 (Т. 1 а.с. 29-31), закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КпАП України.

Відповідачка надала до суду постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2014 у справі №357/10473/14-п (Т. 1 а.с. 99), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5950,00 грн.

Встановлено, що деякі звернення ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу поліції, а саме від 24.11.2017, в якому він просив прийняти міри до його дружини ОСОБА_1 , яка перешкоджає йому бачитись із донькою та за результатами якої йому рекомендували звернутися до суду (Т. 1 а.с. 24, 25), відбувалися ще до прийняття рішення виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради № 190 від 24.04.2018 «Про вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 », яким визначені дні зустрічей та спілкування ОСОБА_1 з його малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та попереджено обох батьків про обов`язковість виконання ними батьківських обов`язків в інтересах дитини.

18.12.2019 ОСОБА_1 через приватного нотаріуса звернувся до ОСОБА_25 (Т. 1 а.с. 32), із пропозицією затвердити графік його зустрічей з донькою до 2034 року та 25.12.2019 адвокатом Загородньої С.О. - ОСОБА_32 , було направлено листа позивачу, у якому заявлено про готовність до обговорення умов договору, а також пропозицію про активне обговорення, обмін проектами та думками почати з 13.01.2020 (Т. 1 а.с. 33, 60, 61).

Отже, в матеріалах справи містяться пропозиції ОСОБА_2 щодо позасудового врегулювання питання участі батька у вихованні доньки від 25.12.2019, а також копія проекту договору між батьками щодо здійснення батьківських прав від січня 2020 року (Т. 1 а.с. 60-63).

13.03.2020 головним спеціалістом Білоцерківської міської ради Бількевич Н.В. отримано листа від ОСОБА_1 із проханням забезпечити можливість здійснювати права його дитини ОСОБА_4 , в якому містяться заперечення щодо актів про невиконання рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №190 від 24.04.2018 «Про вирішення питання щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 », які були складені відповідачкою ОСОБА_2 за 2019-2020 роки (Т. 1 а.с. 68-85, 152-158).

З наданих позивачем відеозаписів зустрічей батька - ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_16 (Т. 1 а.с. 159), вбачається, що дитина плаче, тримається за маму та бабу, до батька не йде. Зустріч відбувається у дитсадку, дитина не хоче іти, закрита, перетирає в руках одяг. Батько запитує, хто до неї прийшов, а дитина каже, що «не хоч іти, бо мама сказала не їхати». Дитина йде на контакт з батьком, спілкується із батьком, щось йому розповідає без сліз, не нервує.

З наданих відповідачем відеозаписів зустрічей батька - ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_16 (Т. 1 а.с. 55, 199), вбачається, що між колишнім подружжям наявний конфліктні відносини, обоє батьків з`ясовують між собою відносини, зокрема, щодо виконання аліментних зобов`язань, при цьому дитина плаче без зупину. Батько при цьому намагається заспокоїти дитину, а мати з`ясовує з ним стосунки. Батько веде розмову з дитиною не відповідно до її віку. Дитина відсторонюється, не іде до батька на його прохання. І знову вони сперечаються у присутності дитини і з`ясовують відносини.

Також, у матеріалах справи міститься «контент-аналіз якісного характеру відео файлів» (компакт-диску - а.с. 55), зустрічей батька - ОСОБА_1 з дитиною - ОСОБА_16 , що наданий 26.03.2020 психологом ОСОБА_17 (Т. 1 а.с. 142-143), з якого вбачається наявність конфліктної сімейної ситуації, в якій тривалий час перебуває дитина.

Враховуючи, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами невиконання відповідачкою рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 190 «Про вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька ОСОБА_1 » від 24.04.2018 та вчинення нею перешкод у спілкуванні та вихованні дочки, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , 2016 р.н., не підлягають до задоволення.

Разом з тим, судом встановлено, що батьки не дійшли згоди щодо способу участі батька в спілкуванні з дитиною, яка проживає разом із матір`ю, з наданих сторонами доказів, вбачається, що між батьками малолітньої дитини відсутнє взаєморозуміння, наявний відкритий непримиренний конфлікт (глибокі непорозуміння, образи), тривале з?ясування стосунків, адже вони не можуть дійти спільної згоди щодо порядку участі батька у спілкуванні, вихованні та побаченнях із донькою.

Згідно ч. 2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом № 3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції, держави-учасники поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо порядку його участі у спілкуванні, вихованні малолітньої дитини, зазначає, що він змушений, через дії відповідачки, не використовувати встановлені органом опіки у рішенні години для спілкування з донькою, оскільки такі зустрічі відбуваються на території відповідачки, у її присутності, у присутності її матері, що негативно впливає як на дитину, так і на нього. ОСОБА_1 хоче бачитися з донькою ОСОБА_3 , та щоб вона почала вільніше спілкуватися з ним, іти на контакт, через це просить встановити графік побачень та спілкування з дитиною, який зазначений у заяві про зміну предмету позову від 02.08.2023.

Відповідачка частково заперечуючи позовні вимоги зазначає, що запропонований графік спілкування батька з дитиною передбачає графік спілкування до досягнення дитиною 18-ти річного віку, хоча чинне законодавство України передбачає можливість визначення способів участі у вихованні дитини до досягнення дитиною 14-річного віку. Також, запропонований графік спілкування батька з дитиною не відповідає забезпеченню якнайкращих інтересів дитини, оскільки, батько навіть не розуміє і не може обґрунтувати, як він буде проводити час із дитиною (183 дні), з якою не вміє спілкуватися, не знає як встановити з нею контакт, якщо він не проявляє емпатії до оточуючих, у тому числі, до власної дитини.

В ході розгляду справи судом встановлено, що є необхідність у встановленні судом способів участі ОСОБА_1 у спілкуванні із малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням якнайкращих її інтересів, вікових потреб та дотримуючись права сторін на виховання та спілкування із дитиною, виходячи з наступного.

Для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: визначення способу участі батька у вихованні дитини, для встановлення індивідуально-психологічних та поведінкових особливостей малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сумісності дитини з кожним із батьків, а також виявлення наявності або відсутності ознак психотравмувального впливу на малолітню конфліктної ситуації між батьками, та на виконання вимог ст. 103 ЦПК України, суд за клопотанням відповідачки призначив судову психологічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського науково - дослідного інституту експертиз, за результатами проведення якої, судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , складено висновок №1933/1934/21-61 від 05.04.2023.

З висновку експертів Київського науково - дослідного інституту експертиз№1933/1934/21-61 від 05.04.2023 (Т. 1 а.с. 235-246), вбачається, що експерти надали відповіді на поставлені запитання, а саме: 1) Відповідь на питання №1: «Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батька дитини - ОСОБА_1 , особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?» - за результатами психологічного дослідження сімейна ситуація, в якій перебуває малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , справляє дезадаптуючий вплив на дитину, що відображається на якості життя дитини, засмучує її, викликає неприємні переживання, послаблює адаптацію, позбавляє позитивної стабільності, зрозумілості, спокою, відчуття безпеки, на сприйнятті дитиною своїх батьків та самої сімейної ситуації. Вплив індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_1 на доньку, її емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя залежить від ситуації, в якій відбувається взаємодія. Якщо взаємодія відбувається в присутності матері - вплив конфліктних стосунків між батьками виходить на перший план; очікуючи зустрічі, мати свідомо чи несвідомо впливає на дитину індукуючи у неї страх та негативні почуття до батька, що негативно позначається на розвитку дитини та її психологічному благополуччі. Якщо зустріч відбувається без присутності матері та не очікувано - дитина швидко заспокоюється і на перший план виступають недостатність педагогічних навичок та особливості виховної поведінки батька. Особливості виховної поведінки ОСОБА_1 на доньку майже не справляють позитивного впливу через педагогічну незграбність та необізнаність у питаннях дитячої психології, емоційних та соціальних потреб дитини. ОСОБА_1 емоційно прихильний до дитини, яка є центральною персоною у його житті, але він не володіє навичками для реалізації свого батьківського потенціалу.2) Відповідь на питання №2: «Чи викликає присутність батька ОСОБА_1 у малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негативні емоції (стурбованості, злості, агресії, страху). Якщо так, які причини такого емоційного стану дитини?» - за результатами психологічного дослідження емоції, які викликає у ОСОБА_4 ?яни присутність батька ОСОБА_1 , мають амбівалентний характер і переважно залежать від ситуації: якщо взаємодія відбувається в присутності матері - вплив конфліктних стосунків між батьками виходить на перший план; очікуючи зустрічі, мати свідомо чи несвідомо впливає на дитину індукуючи у неї страх та негативні почуття до батька; якщо зустріч неочікувана, відбувається раптово без присутності матері - дитина швидко заспокоюється і на перший план виступає недостатність педагогічних навичок батька та особливості його виховної поведінки. 3) Відповідь на питання №3: «Враховуючи прихильність до батьків та вік дитини, чи може завдати негативного впливу на психіку малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність контакту із матір?ю - ОСОБА_2 під час спілкування дитини з батьком - ОСОБА_1 та тимчасового проживання з батьком окремо без матері протягом двох днів та тридцяти календарних днів?» - за результатами психологічного дослідження, враховуючи те, що мати сприймається дитиною як єдине джерело задоволення нагальних потреб та безпеки, можемо стверджувати, що нетривала відсутність контакту з матір?ю, підчас зустрічі з батьком, не завдасть негативного впливу психіці дитини, а навпаки, надасть можливість покращити емоційний контакт батька та дитини. Дати відповідь на питання, чи може завдати негативного виливу на психіку малолітньої дитини тривала відсутність контакту із матір?ю під час тимчасового проживання з батьком окремо без матері протягом двох днів та тридцяти календарних днів, в межах цього дослідження не представляється можливим, через невизначеність реакцій батька на нестандартні або форс-мажорні події, що можуть трапитись з дитиною, та очевидну педагогічну необізнаність.

Із дослідницької частини висновку вбачається, що з метою встановлення індивідуально-психологічних та поведінкових особливостей малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особливості її ставлення та прихильності до кожного з батьків, а також виявлення наявності або відсутності ознак психотравмувального впливу на малолітню обставин (конфлікт між батьками), що розглядаються у справі, 14.09.2022 з дитиною було проведено безпосереднє психологічне обстеження у ході комунікативної взаємодії з експертом.

У ході діагностичної бесіди виявлено, що дитина добре орієнтована у своєму оточенні та у собі. Знає пори року, знає свій день народження. Називає улюблені пори року - зима, літо, та улюблені заняття в ці пори року - сніжки таплавання. Також добре орієнтована у базових побутових потребах мі обов?язках. Дитина має друзів за місцем проживання та у дитячому садку. Вміє рахувати до тридцяти, складати в межах десяти з опорою на предмети. Любить малювати та хоче у майбутньому стати художником. Окрім матері, з якою вона проживає, до складу сім?ї включає дідуся та бабусю, а також прадіда та прабабку по лінії матері. Знає по іменах всіх близьких родичів та часто їх відвідує. Знає назву свого населеного пункту та назвунаселених пунктів, де проживають близькі родичі. Знає професію матері (психолог). Загальний розвиток дитини відповідає віку. Знає ім?я батька, його професію (фермер), розуміє на базовому рівні суть його роботи, розуміє, що батько живе окремо через сварку з матір?ю. Дитина не пам`ятає часу, коли батько жив із сім?єю. Також дитина зазначає, що зустрічається із батьком дуже рідко, а востаннє бачила його дуже давно (навесні або влітку). Зустрічі, зі слів дитини, відбуваються переважно за таким сценарієм: батько забирає доньку, вона пропонує піти на ігровий майданчик, вони туди ідуть, дитина грається, а батько за нею спостерігає. Дитина вербально не виявляє цікавості до батька. В матеріалах справи містяться відеозаписи зустрічей ОСОБА_31 ?яни із батьком як в присутності матері так і без її присутності.

Аналіз поведінки дитини на відео дозволяє розділити реакції на два типи: 1) в присутності матері дитина реагує на батька плачем, криком, намагається сховатися за мамою, ніби боїться, що батько щось зробить страшне. При чому незграбна поведінка батька лише погіршує емоційні реакції дитини. Але, окрім педагогічної необізнаності, жодних негативних проявів батько до дитини не виявляв. 2) без присутності матері дитина спочатку виявляє негативні емоції, але значно стриманіше, заспокоюючись з часом. На одному з відео (у дитячому садочку) дитина каже «я нікуди не поїду», а згодом «мама буде ругатися», хоча батько їй не пропонував нікуди їхати. Імовірно, що дитина виявила реакцію індуковану ззовні та створену заздалегідь.

Щодо психологічного обстеження матері дитини - ОСОБА_2 , то у ситуації дослідження вона знаходиться у пасивно-захисному стані, зокрема через необхідність тривалого відстоювання своєї позиції у судовому порядку.

У присутності матері дитина поводиться більш природно, розслаблено, посміхається, ніби то потрапляє у звичну ситуацію, де відчуває себе захищеною. Наявний емоційний контакт між матір?ю та дитиною. Під час спільного малювання домовляються що повинно бути на малюнку, хто що буде зображувати («квіточки у садочку - мама, садочок із цукерками - ОСОБА_35 »), допомагають одна одній, обговорюють кольори малюнку, загалом гнучко підходять до сумісної творчості. Контакт з дитиною можна описати як функціонально насичений, але емпатійно непевний. Дитина ніби забезпечена всім необхідним, але виховні вимоги до дитини мінімальні або відсутні. Така форма дитячо-батьківської взаємодії формує виховання за типом «потураюча гіперпротекція». Але така форма виховання скоріш за все вмотивована соціальною схвальністю. Тобто внутрішня мотивація відносин із дитиною - робити так, щоб ззовні виглядало красиво.

Щодо психологічного обстеження батька дитини - ОСОБА_1 , то під час спрямованої психодіагностичної бесіди з ним, в цілому поводиться відповідно ситуації у якій знаходиться, налаштований на співпрацю, уважно слухає питання, відповіді надає розгорнуті, інформативні. Прагне скласти добре враження, налаштувати до себе. Помітно напружений, неспокійний, знервований, емоційний, відкритий, вразливий, схильний до сенситивних реакцій (починає плакати, коли дочка уходить до матері).

Щодо взаємодії з батьком, то на її початку дитина тримається помітно скуто, напружено. І дитина і батько у присутності один одного поводяться не зовсім природно, розгублено, не знають як їм потрібно себе вести, демонструючи відсутність досвіду взаємодії і спілкування, рідкість контактів між ними. Дитина у присутності батька, особливо на початку, тримається досить напружено, закрито, більш формально, сама по собі, демонструє поведінку обумовлену соціальними і виховними обмеженнями, не залучається до невимушеної спільної взаємодії. Не дає відповідних по силі емоцій реакцій на зустріч. На запитання батька відповідає вибірково, з паузами. Поводить себе більш загальмовано, аніж із мамою. Із часом батько своїми питаннями і розмовами трохи налаштовує дитину до себе. Загалом, дівчинка не приховує, що боїться зустрічатись і залишатись із батьком наодинці, однак не може пояснити чому. Батько навпаки, дуже намагається встановити контакт із дочкою, він прагне бути емоційно ближче до дитини, він радий спілкуватись із дитиною за будь-яких умов і обставин. Так, під час створення спільного малюнка, батько намагається налагодити контакт з дочкою, «підлаштуватись» до малюнка дитини, щоб вдалось зробити щось разом, спільне. Поведінка дівчинки нестійка, імпульсивна, вона раптово втрачає цікавість до спільного малюнка із батьком і дитина починає самостійно ліпити з пластиліну «ластівку чи синичку» синім кольором

Отже, за результатами дослідження було встановлено, що між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний глибокий та непримиренний міжособистісний конфлікт, який посідає центральне місце у їх соціальному житті, впливаючи на всі інші сторони їх життя. При чому малолітня дитина - ОСОБА_36 ?яна, за яку йде «боротьба», є інструментом маніпуляцій та способом завдати болю протилежній стороні.

В актуальному (на час дослідження) психологічному стані дитина потребує уваги, рівного, стабільного емоційно теплого ставлення з боку значущих дорослих, а мати та батько в цей час занурені у міжособистісний конфлікт. Дитина невротизована, має лабільну та чутливу емоційну сферу, вразлива, тривожна, ляклива (починає плакати, сильно напружується, якщо підвищують голос, або починають розмовляти з нею більш строго), сприймає незнайоме оточуюче середовище із насторогою, недовірою, як загрозливе та не дружне. Від будь-якої зміни обстановки стає напруженою, миттєво «закривається», стає малопродуктивною, відмовляється від будь-якої конструктивної співпраці, демонструє пасивно-захисну, уникаючу поведінку.

Також, експерти сформулювали висновок, згідно якого за результатами психологічного дослідження виявляється, що сімейна ситуація, а саме існуюча конфліктна ситуація, що склалась між батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має тривалий психотравмуючий характер впливу на дитину, що деструктивним і дезадаптуючим чином впливає на її емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини. Індивідуально-психологічні особливості батька - ОСОБА_1 , особливості його виховної поведінки мають амбівалентний вплив на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залежить від ситуації, в якій відбувається взаємодія батька з дитиною. За результатами психологічного дослідження виявляється, що присутність батька - ОСОБА_1 викликає у малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , амбівалентні (змішані) емоції, характер яких залежить від конкретної ситуації. За результатами психологічного дослідження враховуючи характер прихильності дитини до кожного з батьків, вік дитини, надати відповідь на питання, чи може завдати негативного впливу на психіку малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність контакту із матір?ю - ОСОБА_2 під час спілкування дитини з батьком - ОСОБА_1 та тимчасового проживання з батьком окремо без матері протягом двох днів та тридцяти календарних днів, у межах цього дослідження не представляється можливим.

Також, на виконання клопотання позивача, відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 72 ЦПК України, згідно якої експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання та експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи, судом та сторонами у справі були поставлені питання експертам - ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_21 (судовим експертам Київського науково - дослідного інституту експертиз), щодо складено ними висновку №1933/1934/21-61 від 05.04.2023.

Експерт ОСОБА_39 , даючи відповіді на поставлені питання в судовому засіданні, пояснила, що має посвідчення судового експерта для психологічного дослідження, які дозволяють проводити психологічні експертизи, всі троє експертів працювали над висновком одночасно. Тестові методи не були єдиними та у висновку вказано які методи застосовані. Під час дослідження дитина не плакала, в них немає «зеленої кімнати» діяли згідно інструкції, протокол опитування не передбачений.

Експерт ОСОБА_40 , даючи відповіді на поставлені питання в судовому засіданні, пояснила, що вона з 2000 року почала працювати судовим експертом, а з 2022 року у даній установі та під час дослідження вони діяли згідно інструкції. Підготовку дитини не здійснювали, батьків попередили, щоб вони приїхали з дитиною та у батьків був доступ до дитини і вони могли її забрати. Коли вона проводила дослідження - дитина не плакала, а навпаки налаштована на спілкування, відкрита дитина. Дослідження відбувається наступним сином, на конкретну годину викликають осіб, усі присутні знімають відео, а потім його переглядаємо, аналіз робиться на основі всіх зібраних фактів. Згідно інструкції експерт сам обирає методики дослідження. Кореляція - це відповідність, співвідношення. Питання №3 не відповідає методиці, адже вони не могли виміряти дні присутності дитини з батьком , їх кількість, зокрема, 30 днів. Контакт батька з дитиною присутній, але тісний контакт дитини з батьком відсутній , оскільки дитина живе постійно з матір?ю.

Експерт ОСОБА_21 , даючи відповіді на поставлені питання в судовому засіданні, пояснив, що працює судовим експертом з 2022 року. Тривалість проведення дослідження не передбачена, дитину не досліджували 4 години, такого часу не було та під час дослідження дитина не плакала, дитину він нікуди не виводив.

Оцінюючи висновок експерта №1933/1934/21-61 від 05.04.2023, суд дійшов висновку, що він не викликає сумнівів у його повноті, а неясності, які виникли у сторін у справі, були усунуті шляхом допиту експертів у судовому засіданні, експертиза була проведена відповідною експертною установою за ухвалою суду, постановленою за клопотання відповідачки, яка набрала законної сили, для проведення експертизи було надано матеріали даної цивільної справи, покази свідків, додаткові матеріали та під час проведення експертизи експерти використовували усі надані матеріали.

Також, сторони надали характеристики з місця роботи, проживання, навчання дитини, в яких надано оцінку ділових і моральних якостей батьків дитини (а.с. 63-72, 92, 94-95, 96, 100, 102-105, 109-110, 113-115, 117-124, 125-132 справи-замінник).

Аналізуючи надані стороною відповідача характеристики, вбачається, схожість позитивних даних стосовно самої ОСОБА_41 та малолітньої ОСОБА_4 , водночас, щодо батька - ОСОБА_1 вбачається однаковий категорично негативний зміст. У свою чергу, серед характеристик, наданих ОСОБА_1 містяться соціально-психологічні характеристики стосовно нього самого, а також малолітньої дитини - ОСОБА_4 ?яни, які мають схожий позитивний зміст.

Тому, сукупний аналіз вищезазначених даних свідчить про взаємну упередженість сторін конфлікту, про нездатність обох батьків сприймати ситуацію об?єктивно, і першочергово керуватись саме інтересами дитини.

Свідок ОСОБА_42 (письмові пояснення від 28.09.2022 а.с. 71 справи-замінник), у судовому засіданні пояснила, що вона є директором школи, позивач чемний та відповідальний, не має негативних звичок, має домашніх тварин, доглядає їх, допомагав в її проханнях, проявляв ініціативу. В 2015 році після загибелі їхнього односельця, замовив пам`ятник, усе організував. Вона його пам`ятає з дитинства, ще школярем. Вона не була присутня при спілкуванні позивача з дочкою, але в селі нічого негативного не чула. Батько дуже важливий в житті дочки, адже через батька формується ставлення до чоловіків у майбутньому.

Свідок ОСОБА_43 (письмові пояснення а.с. 65 справи-замінник), в судовому засіданні пояснив, що він 1977 року народження, є священником у селі. Дитину бачив, були часи, коли вони приходили до храму та він бачив люблячу родину, сім`ю, коли дитині було 1 рік.

Свідок ОСОБА_44 (письмові пояснення від 25.09.2022 а.с. 70 справи-замінник) у судовому засіданні пояснила, що в позивача дуже теплі стосунки з племінницею, він любить і вони його теж. Факти агресії з його боку їй невідомі, він не імпульсивний, не злий, він обожнює свою племінницю, добрий, щирий, привітний. Його доньку ОСОБА_3 бачила, але їх відносини вона не може охарактеризувати, так як їх не бачила

Свідок ОСОБА_45 (письмові пояснення від 20.09.2022 а.с. 69 справи-замінник), в судовому засіданні пояснив, що позивач допомагав ветеранам з продуктами харчування, колясками, діставав ходунці, будували вольєр для тварин, допомагав у будівництві, харчуванні тварин. З ОСОБА_3 не знайомий.

Свідок ОСОБА_46 (письмові пояснення від 25.09.2022 а.с. 68 справи-замінник), в судовому засіданні пояснив, що позивач позитивно характеризується, фактів агресії від нього не було, він нормальна, адекватна людина і хоче спілкуватися із дитиною. Коли вони жили в селі він їх бачив, він привозив дитину на день ОСОБА_47 до кафе, їй було 2 роки.

Свідок ОСОБА_5 (мати відповідачки), у судовому засіданні пояснила, що відносини між батьком та донькою ґрунтуються на залякуванні, вона його боїться. Він приїздить коли бажає, збуджений, принижує ОСОБА_48 і її, висуває їй претензії, і це все в присутності дитини. Дитина лякається його. Контакту батька з дитиною немає і він не сприяє цьому ОСОБА_49 цим займається, адже розуміє важливість батька в житті доньки. Коли він разом з донькою, то він лише спостерігає, у гру з нею не залучається, не навчає, ігри не привозить. Лише вимагає, « ОСОБА_50 », «обійми» та « ОСОБА_51 ». У нього не розвинутий батьківський потенціал, він задовольняє лише своє амбіції. Я прияла спілкуванню з ним, зближувала їх, пропонувала йому взяти іграшки та пограти з дитиною, розпитати про її потреби, але він на це все лише відповідає, що « ОСОБА_52 батько, я сам знаю». Щодо емоцій дитини, то вона його боїться, він немає підходу до неї, не враховує її потреби, а тому він не зможе сам бути із дитиною від 2 днів до 2 місяців. ОСОБА_22 має спроможність приховувати свою агресію, якимись одноразовими вчинками. Він не організований, не дисциплінований, не охайний. Він перед одруженням, коли дочка була вагітна, вміло приховував свою сутність, в подальшому проявив себе. Причиною розлучення стало психологічне насильство з його боку по відношенню до відповідачки. В с. Пилипча вони жили з весни 2016 року по весну 2017 року, вона їм допомагала з дитиною, бо її запросив ОСОБА_22 на допомогу, бо був на роботі. Він має прислухатися до матері дитини, до спеціалістів, має розвивати почуття до дитини.

Свідок ОСОБА_53 , у судовому засіданні пояснила, що зі сторонами знайома, зі ОСОБА_54 знайома з 2017 року, живуть в одному будинку, мають дочок. ОСОБА_22 приїздить рідко, завжди незадоволений. Контакту з дитиною у нього немає. Він не допомагав у лікуванні, харчуванні дитини, коли вони були у лікарні. На свята байдуже що робить ОСОБА_3 . ОСОБА_49 займається розвитком дитини, малювання, танці, без допомоги ОСОБА_22 . Вона не переховує дитину від нього, ОСОБА_3 завжди напружено себе відчуває з батьком, шукає лише підтримку матері, ховається за неї, тримається за її руку. Він не намагається встановити з донькою контакт. Свідком їх зустрічей з 2018 по 2022 роки вона була лише приблизно 5-7 разів (зима 2018 року, день народження ОСОБА_31 ?яни в 4 роки, восени 2022 року та на майданчику 2022 року). На день ОСОБА_47 приходив ОСОБА_22 разом зі своєю матір?ю.

Свідок ОСОБА_55 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом, відповідачка виросла на його очах. ОСОБА_3 також росте на його очах, знаходиться завжди з мамою та бабусею. Позивача бачив лише 2 рази: перший раз він садив дитину в машину, вона хникала (приблизно 3 роки тому), без охоти сідала в машину, а другий вони гуляли на площадці (приблизно 2 роки тому) дитина сама по собі, а батько весь час розмовляв по телефону, був зайнятий своєю роботою, а не дитиною. Зацікавленості батька до дитини і теплоти він не бачив, як і не бачив, щоб вони разом грали.

Свідок ОСОБА_56 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідачки, живе з нею на одному поверсі у будинку. ОСОБА_3 виходить з мамою на вулицю, ховається за нею, коли ОСОБА_22 підходить до дитини. Вона не бачила великого контакту з дитиною. ОСОБА_49 пропонує ОСОБА_3 піти з батьком погратися, а вона не виявляє бажання, тому він йде позаду, розмовляючи по телефону. Відповідачка чемна, вихована, неконфліктна, в хаті чисто, займається лікуванням дитини. ОСОБА_49 не переховує дитину від батька, вона завжди виходила на зустріч батька з дитиною. Емоції дитини при зустрічі - перелякані, після зустрічі ОСОБА_3 не розмовляє. Коли ОСОБА_49 виходить з дитиною до ОСОБА_22 , то він щось говорить дитині, вона дивиться на нього, потім на маму, він знову щось їй говорить і ОСОБА_3 ховається за мамою, потім вони в трьох йдуть гуляти. Після 2019 року вона бачила ОСОБА_22 4 рази та практично усі 4 рази однаково відбуваються.

Свідок ОСОБА_57 судовому засіданні пояснив, що є сусідом відповідачки, головою ОСББ у будинку відповідачки. Він бачив, як ОСОБА_49 водила дитину до садочка. Позивача бачив рідко, в 2022 році 1 раз. Вихованням дитини займається ОСОБА_49 , але дитина потребує опіки обох батьків. Він не бачив, щоб позивач окремо з дитиною гуляв, адже ОСОБА_3 насторожена та стримана коли поряд з батьком. А взагалі, вона весела, емоційна дівчинка, грається з його онукою. ОСОБА_49 створила для дитини усі гарні умови, інтелігентна, вихована, ввічлива. Позивача бачив, але рідко, агресії з його боку він не бачив, але і не бачив теплих батьківських емоцій, не бачив, щоб він грався з дитиною на майданчику в якусь гру. Один раз бачив з кулькою, тоді він був із дитиною приблизно у 2021 році.

З висновку Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації від 26.09.2023 (Т. 2 а.с. 204), вбачається, що було проведено психологічне обстеження малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вивчення психоемоційного стану дитини, особливостей дитячо-батьківських відносин, прихильності дитини до батьків, одного із них чи інших членів родини, у зв`язку з вирішенням питання способу участі батька у її вихованні.

Так, з вказаного висновку вбачається, що психологічне обстеження малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходило протягом декількох годин. Під час першого обстеження дівчинка спочатку була дещо напружена, тривожна, проговорювала, що боїться залишитися без мами, але згодом ОСОБА_31 ?яна адаптувалась, психологом було встановлено контакт із дитиною. Поведінкова сфера дитини характеризується достатнім рівнем самоконтролю та саморегуляції у стосунках із дорослими, є досить комунікабельною. У результаті проведеного психологічного обстеження з`ясовано, що у дівчинки сформована надійна прив`язаність до мами. ОСОБА_31 ?яна сприймає її як надійну та авторитетну особистість, поруч з якою дівчинка почувається у безпеці. Також, у дитини діагностовано дистанційне ставлення до батька, ОСОБА_31 ?яна відмовлялася розповідати про нього, зображувати в діагностичних методиках. Як члена сім`ї чи родини, вона батька не знає. 12.09.2023 при спільній зустрічі ОСОБА_31 ?яни та батька ОСОБА_1 дитина поводила себе стримано, намагалась відсторонитись від нього, але не проявляла страху у спілкуванні з ним, була відкритою, відповідала на всі його запитання. Тому, враховуючи зазначене та потреби ОСОБА_31 ?яни, для забезпечення гармонійного розвитку особистості дитини, стабільності її психоемоційного стану, було рекомендовано батькам скористатися сімейною медіацією з метою налагодження конструктивної комунікації між собою та вирішення питання способу участі батька у вихованні дитини та при вирішенні питання способу участі батька у вихованні дитини, перш за все враховувати інтереси самої дитини, зокрема, дистанційне створення ОСОБА_31 ?яни до батька та її бажання зустрічі проводити тільки у присутності матері. Зустрічі мають відбуватися у спокійній атмосфері та за згоди дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 28.07.2020 за №439 (Т. 1 а.с. 212-213), орган опіки та піклування вважає доцільним підтримати позовні вимоги ОСОБА_1 з питань встановлення йому порядку участі у вихованні та особистому спілкуванні з його малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та попередити обох батьків про обов`язковість виконання ними даного рішення та про правову відповідальність за його невиконання, передбачену ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Згідно висновку Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.11.2023 за №108-13616 (Т. 2 а.с. 197-200, 249-253), орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зустрічі І та ІІ середи з 17.00 о 20.00 год, кожної суботи з 15:30 до 20:00 у присутності матері дитини. Попередньо перші десять зустрічей з малолітньою ОСОБА_4 провести за участю психолога Солом`янського районного в м. Києві центру соціальних служб для налагодження дитячо-батьківських стосунків.

Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив доцільність визначеного ним у позовних вимогах, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 02.08.2023, способу участі батька у вихованні дитини та здатності дитини вести таке спілкування.

Водночас, судом не встановлено жодних обставин, які унеможливлювали б право батька на спілкування з малолітньою донькою, чи обставин, які свідчили б про спілкування батька з донькою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, також не встановлено, що спілкуватися батька із дитиною перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Оцінюючи докази в їх сукупності, судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує спілкування з батьком та їх зустрічі нададуть можливість покращити емоційний контакт батька та дитини.

Суд, встановлюючи порядок побачень батька з дочкою, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою, суд дійшов висновку про визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька із дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам.

При визначенні способів участі ОСОБА_1 у спілкуванні із малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом надання йому систематичних побачень та часу спілкування судом враховується, що він втратив певний батьківський зв`язок із дитиною, враховується його необізнаність у питаннях дитячої психології, емоційних та соціальних потреб дитини, враховується недостатність педагогічних навичок, враховується особливість його виховної поведінки, а тому дитині необхідний достатній час для налагоджування дитячо-батьківських стосунків.

Крім того, враховуючи прихильність дитини до матері та відчуття нею захисту з її сторони, зумовлює проведення побачень батька із донькою саме в присутності матері, а наявність конфлікту та неприязних відносин між батьками за участю психолога Солом`янської районної у місті Києві центру соціальних служб для налагодження дитячо - батьківських стосунків, забезпечення спокійної, безпечної атмосфери для дитини.

Також, при вирішенні питання про періодичність побачень батька із донькою, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання батька, суд враховує, що на час розгляду справи малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла молодшого шкільного віку, вона відвідує шкільний навчальний заклад та гуртки за місцем постійного проживання, зв`язку з чим має певні графіки та терміни навчання.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, діючи максимально та виключно в інтересах дітей, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, дотримуючись права сторін на виховання та спілкування із дитиною та враховуючи її вікові потреби, діючи в межах заявлених позовних вимог, ураховуючи часткове визнання відповідачкою позову та висновки органів опіки та піклування, суд вважає за необхідне визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із дочкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного порядку: 1) кожної середи місяця з 17:00 години до 20:00 години; кожної cуботи місяця з 14:00 години до 20:00 години; перші десять (10) зустрічей провести в присутності матері та за участю психолога Солом`янської районної у місті Києві центру соціальних служб для налагодження дитячо - батьківських стосунків, у подальшому до досягнення дитиною 10 років без присутності психолога, у присутності матері, за місцем проживання дитини з правом відвідування місця навчання дитини, культурних, розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків; 2) побачення з дитиною у день її народження - 28 вересня кожного року з 15:00 години до 18:00 години за місцем проживання дитини, з урахуванням режиму дня та за згодою дитини; 3) кожний парний рік проведення з дитиною часу для святкування новорічних та різдвяних свят, Великодня протягом двох діб, за місцем проживання батька без присутності матері, за згодою дитини, після досягнення дитиною 10 років і до досягнення нею 14 років; 4) спільний відпочинок з дитиною - один місяць влітку з метою її оздоровлення, один тиждень під час зимових канікул, без присутності матері, за згодою дитини та попереднім повідомленням її матері, після досягнення дитиною 10 років і до досягнення нею 14 років, попередивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про обов`язковість виконання ними своїх батьківських обов`язків відносно дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вчинення дій лише в її інтересах, враховуючи її бажання та можливості.

Визначений судом порядок та час спілкування батька з донькою відповідає інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини, не має нав`язливого та обтяжливого характеру для дитини, та сприяє налагодженню довірливих відносин батька із малолітньою дитиною.

Відповідно до ч.2 ст. 6 СК України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Враховуючи обставини даної справи з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності, суд дійшов висновку, про встановлення способів участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дочкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення останньою чотирнадцяти років.

Разом з тим, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити як добровільно, так і в судовому порядку встановлений судовим рішенням у цій справі спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати її інтересам.

Крім того, враховуючи складні стосунки між батьками дитини, суд при визначені способу участі одного з батьків у вихованні дитини задля уникнення конфліктних ситуацій між батьками дитини та забезпечення прав та інтересів дитини, вважає за доцільне попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про обов`язковість виконання ними своїх батьківських обов`язків відносно дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вчинення дій лише в її інтересах, враховуючи її бажання та можливості.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 1681,60 грн, тому пропорційно до задоволених вимог, з відповідачки на його користь стягуються судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 3, 7, 19, 141, 153, 157, 158, 159, 160, 161 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст. 12, 76 - 81, 89, 141, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 /місце проживання: АДРЕСА_8 ), треті особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області (, місцезнаходження: вулиця Першотравнева, будинок 8, місто Біла Церква, Київська область, 09100), Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві держаної адміністрації (, проспект Повітрофлотський, будинок 41, місто Київ, 03020), про визначення способу участі батька у вихованні дитини, задовольнити частково.

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із дочкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного порядку:

1)кожної середи місяця з 17:00 години до 20:00 години; кожної cуботи місяця з 14:00 години до 20:00 години; перші десять (10) зустрічей провести в присутності матері та за участю психолога Солом`янської районної у місті Києві центру соціальних служб для налагодження дитячо - батьківських стосунків, у подальшому до досягнення дитиною 10 років без присутності психолога, у присутності матері, за місцем проживання дитини з правом відвідування місця навчання дитини, культурних, розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків;

2) побачення з дитиною у день її народження - 28 вересня кожного року з 15:00 години до 18:00 години за місцем проживання дитини, з урахуванням режиму дня та за згодою дитини;

3) кожний парний рік проведення з дитиною часу для святкування новорічних та різдвяних свят, Великодня протягом двох діб, за місцем проживання батька без присутності матері, за згодою дитини, після досягнення дитиною 10 років і до досягнення нею 14 років;

4)спільний відпочинок з дитиною - один місяць влітку з метою її оздоровлення, один тиждень під час зимових канікул, без присутності матері, за згодою дитини та попереднім повідомленням її матері, після досягнення дитиною 10 років і до досягнення нею 14 років.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про обов`язковість виконання ними своїх батьківських обов`язків відносно дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вчинення дій лише в її інтересах, враховуючи її бажання та можливості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.10.2024, з урахуванням ч.3 ст. 124, ч.6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя: О. В. Бондаренко