Справа № 638/7501/22
Провадження № 2/638/1363/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цвіри Д. М.

за участю секретаря судового засідання Пухно М.С.,

представника відповідача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2022 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В прохальній частині позову, який уточнено 23.12.2022, представник позивача просила суд:

«Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце знаходження опалювального приміщення АДРЕСА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_2 у ФХОУ АТ "Ощадбанк" МФО 351823, , адреса: вул. Медофіївська, 11 м. Харків, 61037) вартість використаної теплової енергії у розмірі 4163,19 грн. за період з 01.12.2019 р. по 31.01.2020 р., інфляційні витрати у розмірі 700,62грн., 3% річних у розмірі 256,83 грн. та судовий збір у розмірі 2481 грн.».

Заочним рішення від 21.03.2023, позов - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_2 у ФХОУ АТ "Ощадбанк" м. Харкова МФО 351823, Код ЄДРПОУ 31557119) заборгованість за послуги з теплопостачання за період 01.12.2019 по 31.01.2020 у розмірі 4163 (чотири тисячі сто шістдесят три) грн. 19 коп., три проценти річних в сумі 256 (двісті п`ятдесят шість) грн. 83 коп. та інфляційні витрати у сумі 700 (сімсот) грн. 62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_2 у ФХОУ АТ "Ощадбанк" м. Харкова МФО 351823, Код ) судові витрати у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

11.05.2023 через систему «Електронний суд», адвокат Рижков І.П. звернувся до суду в інтересах відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою від 18.05.2023, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції- повернуто заявнику з тих підстав, що заяву подано особою, яка не має належних повноважень на подання заяви.

23.05.2023 через систему «Електронний суд», адвокат Рижков І.П. знову звернувся до суду в інтересах відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

30.05.2023 представником позивача подано уточнену позовну заяву, якою просила:

«Поновити строк позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце знаходження опалювального приміщення АДРЕСА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» (р/р НОМЕР_2 в ФХОУ АТ "Ощадбанк" МФО 351823, , адреса: вул. Медофіївська, 11 м. Харків, 61037) вартість використаної теплової енергії у розмірі 4163,19 грн. за період з 01.11.2017 р. по 07.06.2019 р., інфляційні витрати у розмірі 700,62грн., 3% річних у розмірі 256,83 грн. та судовий збір у розмірі 2481 грн.».

Ухвалою від 11.07.2023, заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Рижкова Івана Петровича про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2023 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції - задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 березня 2023 року по цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції - скасовано. Справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, матеріали справи містять заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності.

16.05.2024 представником позивача подано через систему «Електронний суд» заяву, якою просив суд не приймати до розгляду у справі №638/13729/21 уточнену позовну заяву КП «ХТМ» від 30.05.2023, зареєстровану канцелярією Дзержинського районного суду м. Харкова за вхідним №20362, та направити її керівнику апарату суду для вирішення питання щодо визначення судді для розгляду справи за вказаною уточненою позовною заявою у відповідності до приписів ст. 33 ЦПК України, обґрунтовуючи тим, що КП «ХТМ» подано до суду документ під назвою «уточнена позовна заява» від 30.05.2023, вих. №74.

На думку представника, уточнена позовна заява подана з порушеннями вимог ЦПК України та підлягає поверненню позивачу виходячи з наступного:

- позовна заява КП «ХТМ» у справі № 638/7501/22 датована 21.12.2022 року, Дзержинським районним судом м. Харкова по справі № 638/7501/22 було ухвалено заочне рішення від 21.03.2023, яким позовні вимоги було задоволено.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2023 року у справі № 638/7501/22 було скасовано ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 р.

Уточнена позовна заява КП «ХТМ» від 30.05.2023 за вих. №74 була подана до Дзержинського районного суду м. Харкова 30.05.2023 вхідний №20362.

За станом на 30.05.2023, тобто дату подання КП «ХТМ» уточненої позовної заяви до суду, заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2023 року у справі № 638/7501/22 було чинним в силу ст. 289 ЦПК України.

Отже, подання уточненої позовної заяви в період часу, коли провадження у справі завершене ухваленням судом заочного рішення, яке набрало законної сили, неможливе та протирічить приписам ЦПК України.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 12.01.2022 у справі №234/11607/20 зазначив таке:

«Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

У пунктах 6, 7 частини другої ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до пункту 2 частини другої ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Водночас не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.».

Верховний Суд в постанові від 17.08.2021 у справі №910/19210/15 зазначив таке:

«Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

заміна одних позовних вимог іншими;

доповнення позовних вимог новими;

вилучення деяких із позовних вимог;

пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.».

Таким чином, уточнена позовна заява від 30.05.2023 за вих. №74 має бути оцінена з огляду на її зміст, а також дату її подання стосовно процесуальної стадії розгляду справи.

Як було зазначено вище за текстом даної заяви, уточнена позовна заява від 30.05.2023 за вих. №74 була подана до канцелярії Дзержинського районного суду м. Харкова 30.05.2023, коли заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2023 року у справі № 638/7501/22 було чинним (таким, що набрало законної сили).

В тексті уточненої позовної заяви від 30.05.2023 за вих. №74 відсутнє посилання на те, що вона подається у справу № 638/7501/22, тобто не зазначено ні номер справи, ні відомості щодо судді, яка розглядає справу.

За таких обставин, враховуючи наведений висновок Верховного Суду в постанові від 12.01.2022 у справі №234/11607/20, подана КП «ХТМ» уточнена позовна заява від 30.05.2023 за вих. №74 є іншим (ще одним) позовом.

Відповідно, такий інший позов мав бути зареєстрований і через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему визначено суддю у справі як це передбачено ст. 33 ЦПК України.

Однак, за будь-яких умов уточнена позовна заява КП «ХТМ» не могла бути долучена до справи № 638/7501/22.

Вважаємо за необхідне зазначити також те, частина 5 ст. 49 ЦПК України встановлює, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 ч. 2, частинами 3, 4 цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень ст. 43 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Доказу направлення уточненої позовної заяви відповідачу позивачем до суду не надано.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заяву від 16.05.2024, наполягав на направленні уточненої позовної заяви керівнику апарату суду.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду клопотання, суд враховує наступне.

Так, відповідно до вимог частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підпунктами 1, 2 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що окрім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а також вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною третьою статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач до закінчення підготовчого засідання має право змінити предмет або підстави позов шляхом подання письмової заяви.

При цьому варто зауважити, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено право позивача на подання до суду уточнень до позовної заяви.

Якщо такі додаткові позовні вимоги зв`язані з раніше заявленими позовними вимогами підставою виникнення або поданими доказами, то їх може бути пред`явлено з дотриманням, зокрема, приписів пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (частина третя статті 49 ЦПК України).

Подання представником позивача до суду уточненої позовної заяви відбулося з порушенням встановленого частиною третьою статтею 49 ЦПК України строку.

Верховний Суд у постанові від 03 серпня 2020 року по справі №911/2139/19 зазначає, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 листопада 2021 року по справі №405/3360/17 також зазначав, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого позову (ще одного позову), чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстави позову.

Як визначено статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права приймати до свого розгляду заяви, що подані учасниками справи з порушенням встановлених законом строків та порядку їх подачі, а також приймати до свого розгляду заяви, право на подачу яких не передбачено цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до положень статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За правилами статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як було зазначено раніше, згідно пункту 2 частини другої та частини третьої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та враховуючи ту обставину, що представник позивача подала уточну позовну заяву з пропуском установленого законом строку для подання до суду відповідної заяви, тому суд дійшов висновку про залишається без розгляду вказаної заяви.

Суд ставиться критично до роздумів представника відповідача, що подана представником позивача уточнена позовна заява не могла бути долучена до матеріалів справи та повернути її керівнику апарату суду для визначення судді, адже наявність уточненої позовної заяві у справі відповідає вимогам автоматизованій системі документообігу.

Також, суд звертає увагу, що представник відповідача дійшов помилкового висновку, що до уточненої позовної заяви не додано доказів направлення відповідачу, адже представник відповідача ознайомлювався з матеріалами справи і на а.с. 102 є квитанція про направлення.

Враховуючи викладене, керуючисьст.49 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Уточнену позовну заяву від 30.05.2023 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з теплопостачання, з урахуванням трьох процентів річних та інфляції залишити без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.М.Цвіра