Номер провадження № 2-о/521/463/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання: Решетняк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-б) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території

ВСТАНОВИВ:

26.07.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті батька громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Каралеті, Горійського району, Грузія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка 7, Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024 року головуючим суддею у даній справі визначено ОСОБА_3

29.07.2024 року справа №521/11944/24 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 29.07.2024 року у справі №521/11944/24 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті батька громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Каралеті, Горійського району, Грузія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка 7, Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України; справу призначено до судового розгляду.

Так, обґрунтовуючи вимоги вказаної заяви заявник вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Проте, згідно відповіді від 25.07.2024 року №7589/24.23-63 йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки надане свідоцтво про смерть батька не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видане на тимчасово окупованій території.

За доводами заявника отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України/зоні бойових дій, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан».

У зв`язку з цим, заявник просить суд задовольнити дану заяву та ухвалити рішення, яким встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Каралеті, Горійського району, Грузія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка 7, Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте, 29.07.2024 року через канцелярію суду від його представника адвоката Козирєвої Н.В. надійшло клопотання про слухання справи без участі заявника та його представника №41562, яке судом розглянуте та задоволене.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви заінтересована особа була повідомлена належним чином, шляхом направлення на його офіційну електронну адресу ухвали суду про прийняття заяви, відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про таке.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

Згідно з а. 2 ч. 1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

З матеріалів заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №321, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вбачається з доданої до матеріалів справи копії лікарського свідоцтва про смерть №1285 від 03.05.2024 року, та копії свідоцтва про смерть невизнаної ДНР серія НОМЕР_3 від 21.05.2024 року.

З наявної в матеріалах справи копії лікарського свідоцтва вбачається, що причиною смерті ОСОБА_2 є «Інтоксикація злоякісного новоутворення сігми з метастазами в печінку».

Судом встановлено, що листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.07.2024 року №7589/24.23-63, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки надане ним для реєстрації свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, у зв`язку з тим, що видане на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Згідно із ч. 1 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється на особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянки. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до Указу Президента України від 07.02.2019 року № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», місто Горлівка Донецької області на сьогодні визначається тимчасово окупованою територією у Донецькій області.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно із ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішеннях у справах «Cyprus v. Turkey» від 12.05.2014 та «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia» від 23.02.2016 зроблено висновок, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Враховуючи наведене вище, отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення.

Законом передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку кожному доказу, суд констатує, що у заявника існують перешкоди в реєстрації смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка 7, Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, оскільки лікарське свідоцтво про смерть, видане органом, передбаченим на тимчасово окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків на території України.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, зважаючи, що мета подання такої заяви є очевидною, а рішення суду матиме юридичні наслідки для заявника у вигляді отримання свідоцтва про смерть його батька, суд виснує, що надані заявником докази є належними, достовірними, допустимими, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 та п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 89, 95, 258, 259, 263, 265, 317, 352, 354, 355 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30-б) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Каралеті, Горійського району, Грузія, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Горлівка 7, Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, причина смерті: «Інтоксикація злоякісного новоутворення сігми з метастазами в печінку», з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Повне рішення суду складено 29.07.2024 року.

Суддя: Н.О. Шевчук