У Х В А Л А

28.10.2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Корнійчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринці заяву про самовідвід головуючого судді Верніка В.М. у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 27.08.2024 року повернуто без розгляду скаргу ОСОБА_1 , подану ним 30.07.2024 року (згідно дати поштового відправлення) із вимогами визнати неправомірною бездіяльність Жмеринського відділу ДВС в особі в.о. начальника відділу, яка полягає у незнятті арешту з майна боржника серії та номер №45359242 від 18.03.2015 року, включно з 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений в межах виконавчого провадження №45359242; зобов`язати посадових осіб Жмеринського відділу ДВС зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , що накладений в межах виконавчого провадження №45359242 (номер запису обтяження №9154510 від 24.03.2015 року).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09.10.2024 року скасовано вказану вище ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 27.08.2024 року і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2024 року головуючим суддею щодо розгляду даної справи визначено суддю Верніка В.М.

25.10.2024 року головуючим суддею Верніком В.М. подано заяву про самовідвід, з посиланням на те, що ним 27.08.2024 року було винесено ухвалу, якою повернуто без розгляду дану скаргу з підстав подання її на стадії виконання судового рішення без виконання суб`єктом звернення приписів ч.2 ст. 183 ЦПК України, зокрема без долучення до скарги документальних відомостей, що підтверджують направлення її іншим учасникам справи (провадження), тобто суддя вже висловив свою думку стосовно невідповідності даної скарги вимогам цивільного процесуального закону, що незалежно від скасування наразі вказаної ухвали судом апеляційної інстанції можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості чи об`єктивності того самого складу суду першої інстанції у разі подальшого розгляду цієї справи та ухвалення судового рішення по суті заявлених вимог, можливість чого законом визначена лише за відсутності підстав для повернення поданої скарги.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Згідно вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до положень ч.1-3 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід; з тих же підстав вказаним процесуальним особам може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання; після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У відповідності до ч.2,9 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Так, наведені у заяві про самовідвід обставини стосовно сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Жмеринського міськрайонного суду Верніка В.М., які можуть виникнути у стороннього спостерігача, оскільки за результатами перевірки матеріалів справи ним було постановлено ухвалу від 27.08.2024 року, якою дану скаргу було повернуто без розгляду з підстав подання її на стадії виконання судового рішення без виконання суб`єктом звернення приписів ч.2 ст. 183 ЦПК України, зокрема без долучення до скарги документальних відомостей, що підтверджують направлення її іншим учасникам справи (провадження), тобто суд вже висловив свою думку стосовно невідповідності даної скарги вимогам цивільного процесуального закону, що незалежно від скасування наразі вказаної ухвали судом апеляційної інстанції можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості чи об`єктивності того самого складу суду першої інстанції у разі подальшого розгляду цієї справи та ухвалення судового рішення по суті заявлених вимог, можливість чого законом визначена лише за відсутності підстав для повернення поданої скарги, та вочевидь не здатні забезпечити достатніх гарантій виключення будь-якого розумного сумніву у безсторонності суду без відведення судді Верніка В.М. від участі в розгляді даної скарги, а тому заява про самовідвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Подібний правовий висновок щодо можливості виникнення обґрунтованих побоювань, що у судді вже сформувалася певна думка за первісно ухваленим ним судовим рішенням, і що це може позначитися на його безсторонності в разі повторного направлення йому матеріалів цієї справи для розгляду, викладений у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (п.71).

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задоволити.

Відвести головуючого суддю Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верніка В.М від розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність службових осіб Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити певні дії.

Справу направити на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Вернік В.М.