Справа № 553/290/24
Провадження № 2-о/553/19/2024
У Х В А Л А

Іменем України

18.07.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави в складі:

головуючої - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Макаренка Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 2013 року народження, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить:

- встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Красногорівка Покровського району Донецької області, в період з 12.01.2023 по день смерті ОСОБА_6 , тобто по 12.07.2023, включно;

- встановити факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), була членом сім`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На обґрунтування заявниця зазначає, що встановлення даних фактів має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для підтвердження її статусу та реалізації прав у сфері соціального забезпечення, впливає на можливість отримання одноразової допомоги, членами сім`ї, батьками та утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, відповідно до ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою суду від 06.02.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

12.06.2024 від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Ляшенка О.О. до суду надійшли письмові пояснення зі змісту яких встановлено, що Міністерство оборони України не погоджується із заявленими вимогами з наступних підстав. Заявниця у своїй заяві вказує, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги. Від встановлення факту визнання заявниці членом сім`ї померлого військовослужбовця залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України, даний факт заперечується заінтересованою особою Міністерством оборони України. Таким чином, фактично виникає спір, зокрема з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження.

З огляду на викладене, представник Міністерства оборони просить суд заяву ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, залишити без розгляду та проводити розгляд за його відсутності.

24.06.2024 від представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що вказана справа за заявою ОСОБА_1 не може бути розглянута в порядку окремого провадження, просить залишити заяву без розгляду, розгляд справи провести за відсутності представника заінтересованої особи.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Від заявниці ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить провести судове засідання без її участі та без участі представника адвоката Тимохіної Л.С.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися із заявами про розгляд справи без їх участі.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про таке.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За частиною 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас, у частині 6 статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 201/10689/23 (провадження № 61-16879 св 23)).

Метою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, як зазначає остання у своїй заяві, є необхідність отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смерті) військовослужбовця.

В письмових поясненнях представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України проти задоволення заяви заперечував.

У спірних правовідносинах саме Міністерство оборони України є спеціальним суб`єктом, який відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" зі змінами та доповненнями, уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги, яку має на меті отримати заявниця у разі встановлення вказаного факту.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження з огляду на імперативну вказівку закону.

Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.2022 у справі № 755/9100/18 (провадження № 61-17332св20), від 25.10.2022 у справі № 760/13773/20 (провадження № 61-797св22) та від 31.05.2023 у справі № 591/134/22 (провадження № 61-1663св23), від 07.02.2024 у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23).

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 у серпні 2023 року зверталась до суду із аналогічною заявою, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.08.2023 було відмовлено у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України (наявність спору про право), роз`яснено заявниці право звернутися до суду з відповідним позовом у порядку позовного провадження. Ухвала заявницею не оскаржувалася.

Таким чином, під час розгляду справи у порядку окремого провадження судом з`ясовано наявність спору про право, що відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України є безумовною підставою для залишення заяви без розгляду.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що залишення заяви без розгляду не позбавляє її права на подання до суду позову на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 43, 259-261, 293, 294, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , 2013 року народження, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_5 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Ю.М. Подмаркова