РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М. В.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області,

про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

В Рівненський міський суд із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, звернулась ОСОБА_1 .

Заявниця просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В судове засіданні заінтересована особа - ОСОБА_3 не з`явився, хоча про дачу, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази у справі, суд встановив таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Заявниця у справі є рідною матір`ю для заінтересованої особи - ОСОБА_3 .

Заявниця зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є пенсіонеркою, ІНФОРМАЦІЯ_2 , має інвалідність. Син заявниці, ОСОБА_3 вчиняє систематично щодо неї домашнє насильство, що стверджується листами Рівненського районного управління поліції від 14.10.2024, у яких зазначаються відомості про вчинення ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1 проявів домашнього насильства у період з 2022 року по 2024 рік та заходи реагування щодо кривдника.

Згідно з листом Рівненського районного управління поліції від 14.10.2024 №307Аз/200/01-2024 слідує, що протягом 2022 року ОСОБА_3 9 разів притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно матері ОСОБА_1 . Як стверджується листом Рівненського районного управління поліції від 14.10.2024 № 306 Аз/200/01-2024, упродовж 2023-2024 років ОСОБА_3 19 разів притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно матері ОСОБА_1 . Крім того, у вересні 2024 року органами поліції зафіксовано ще 9 звернень заявниці про вчинення ОСОБА_3 відносно неї домашнього насильства повторно протягом року.

У результаті було складено правоохоронними органами низку протоколів про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та їх скеровано до Рівненського міського суду для розгляду.

Крім того, відповідно до листа Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 14.10.2024 № 306 Аз/200/01-2024, ОСОБА_3 перебуває на обліку Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області в категорії «Кривдник» з 05.02.2022.

Також, стосовно кривдника неодноразово складалися термінові заборонні приписи, зокрема серії АА № 430277 від 08.04.2024 та серії АА № 383338 від 13.09.2024.

Систематичне вчинення щодо заявниці домашнього насильства з боку сина ОСОБА_3 стверджується низкою постанов Рівненського міського суду за 2023-2024 роки про притягнення останнього до відповідальності за ч.1 і 2 ст. 173-2 КУпАП. Таким чином, вже понад 2 роки заявниця постійно страждає від домашнього насильства, як психологічного, так і фізичного, яке вчиняє її син ОСОБА_4 . Останній регулярно приходить до ОСОБА_1 додому в стані алкогольного сп`яніння, іншому неадекватному стані, систематично вчиняє конфлікти, вимагає гроші на прожиття. Заявниця постійно змушена викликати наряд поліції, щоб вони вгамували і забрали кривдника, вона боїться за своє життя та здоров`я, а також за життя і здоров`я її ще одного хворого сина ОСОБА_5 , який проживає з нею. Його насильницькі дії стосовно заявниці проявлялись у нанесенні тілесних ушкоджень, словесних образ, приниженні, залякуванні, погрозах фізичної розправи. Існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи. Отже, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявниці з боку кривдника, а також враховуючи той факт, що попередні заходи впливу, застосовані до порушника за вчинення домашнього насильства, не вплинули належним чином на нього та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо ОСОБА_1 , заявниця вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний припис, в т.ч. встановивши заборону перебувати за місцем проживання заявниці, будь-яким шляхом комунікувати з нею.

Згідно постанов Рівненського міського суду Рівненської області у справах №569/8277/23, №569/22187/23, №569/609/23, №569/14872/23, №569/7630/23, №569/18850/23, ОСОБА_3 систематично вчиняє щодо заявниці домашнє насильство протягом 2023-2024 років та його притягали до відповідальності за ч.1 і 2 ст. 173-2 КУпАП.

За приписами ч.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.

З наданих заявницею до суду доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (образи, погрози фізичною розправою, побиття, штовхання) та є такими, що порушують її психологічну та фізичну недоторканість.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 насильства щодо заявниці, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 259, 294, 350 1-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Рівненське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, про видачу обмежувального припису- задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст.350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявниця: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Заінтересована особа 1: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа 2: Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області, м.Рівне, вул.Героїв поліції, 4.

Повне судове рішення складене та підписане 29.10.2024.

Суддя Левчук О. В.