Справа № 243/2095/24
Провадження № 2/243/806/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності.
Позов обґрунтовує тим, що позивачу на підставі свідоцтва, виданого Першою слов`янською державною нотаріальною конторою 29.04.2009, належить право власності на 1/10 частки житлових будівель бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 . Колишній власник зазначеної частки
ОСОБА_4 , на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від
кв.м. Іншою співвласницею бази відпочинку «ЕХО» є ОСОБА_3 , частка
якої становить 39/50 часток підстава виникнення права власності договір купівлі-
часток нерухомого майна на підставі рішення Слов`янського міськрайсуду від
03.08.2015 по справі 243/5721/14 виділив свою частку спільного мана в натурі та
визнав за собою право власності на це майно.
Співвласник ОСОБА_6 , який володів часткою - 3/50 в праві
спільної часткової власності на підставі договору дарування від 23.01.2003,
посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу
Донецької області Соловар В.І., на підставі рішення Слов`янського міськрайонного
суду від 08.02.2024 по справі № 243/5051/23 визнав за собою право власності на
одиницю та припинив своє право спільної часткової власності в базі відпочинку
«ЕХО». Таким чином, у зв`язку із виділом часток у праві власності колишнім співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та припиненням їх права на спільну часткову власність, на теперішній час, тільки позивач та відповідач залишилися співвласниками будівель та споруд турбази «ЕХО» в м. Святогірськ на праві спільної часткової власності, але фактично кожен із сторін є власником окремого, індивідуально
визначеного нерухомого майна, має у користуванні окремі об`єкти, і користується ними як окремими домоволодіннями. Згідно з висновком експерта від 10.11.2023 щодо технічної можливості поділу об`єкта
нерухомого майна, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 , а саме житловий будинок літера «П-2», загальною площею 89,5 кв.м.,
житловою площею 70,4 кв.м., альтанка літера «У», гараж літера «Т», може бути
поділено за типом майна житловий будинок з погосподарськими будівлями, не
проводячи будівельних робіт.
Відповідно до зазначеного висновку у відповідача залишається наступне майно:
Житлові будівлі та споруди турбази "Ехо" за адресою: АДРЕСА_2 ,
а саме: літ. "А-2" - більярдна, загальною площею-105,8 кв.м; житловий будинок літ.
"Б-2" загальною площею 111,8 кв.м, житловою площею 96,8 кв.м; житловий будинок
літ. "Д-I» загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 74,8 кв.м; житловий
будинок літ. "Є-2" загальною площею 113,6 кв.м, житловою площею 76,5 кв.м;
житловий будинок літ. "Ж-1" загальною площею 49,4 кв.м, житловою площею 24,9
кв.м; склад літ. "3-1" загальною площею 60,9 кв.м; побутове приміщення літ. "I-1"
загальною площею 7.5 кв.м.; кухня літ "К-1" загальною площею 15,7 кв.м; щитова літ.
"Л" загальною площею 18.8 кв.м, житловий будинок літ. "P-2" загальною площею 60.0
кв.м, житловою площею 46,8 кв.м; гараж літ. "С-1" загальною площею 21,4 кв.м;
сторожка літ. "Ф-1" загальною площею 14,4 кв. м.; насосна літ. "X"; альтанка літ. "Ч";
альтанка літ. "Ш"; альтанка літ. "Щ"; альтанка літ. "Е"; водонапірна башта № 1; питний
фонтан № 2; замощения № 4; ворота № 5; ворота № 6; огорожа № 7; огорожа № 8; басейн
№ 9; ворота № 10.
16 лютого 2024 позивач направила відповідачу лист із пропозицією вирішити питання поділу спільного майна у досудовому порядку, шляхом його поділу на підставі договору,
який би був посвідчений нотаріусом, однак відповідач будь якої відповіді не надала.
У зв`язку з чим, просить суд:
- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на будівлі та споруди турбази «ЕХО», розташовані по
АДРЕСА_3 на земельних ділянках, що належать Святогірській міській раді
- визнати за позивачем право власності на житловий будинок літера «П-2» загальною
площею 89,5 кв.м., житловою 70,4 кв.м., що розташований на земельній ділянці
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , що діє на підставі довіреності від 01.11.2023 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивача на через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву з проханням справу розглянути за його відсутності та позивача, вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягають.
Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом здійснення виклику в телефонному режимі, направлення на номер мобільного телефону, який зазначений позивачем у позові, судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, а також публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймала, про причини неявки суду не повідомила, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ № 19558290 від 16.07.2008, власниками будівель та споруд турбази «Эхо», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 1/10 частка, ОСОБА_5 3/50 частка, ОСОБА_8 3/50 часток та ОСОБА_3 39/50 часток.
Згідно свідоцтва посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Задорожним Д.В., відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (із змінами та доповненнями), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.99 за № 745/4038 на підставі акта про проведення прилюдних торгів, затвердженого Начальником відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції від 23.03.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1766 від 29.04.2009 ОСОБА_1 належить право власності на майно, яке складається з1/10 частки житлових будівель та споруд бази відпочинку «ЄХО» з надвірними та господарськими буловами та спорудами за АДРЕСА_1 , яке придбано ОСОБА_1 за 132000,00 грн., що раніше належало ОСОБА_4 на підставі рішення суду № 222-6171, виданого Апеляційним судом Донецької області 13.11.2003 та ухвали суду № 22-6171, виданої Апеляційним судом Донецької області, зареєстрованого в Слов`янському БТІ 25.08.2005 за № 22 в книзі:1а/2, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерхоме майно № 1984557.
В задоволенні решти вимог, відмовлено.
У вказаному рішенні Слов`янського міськрайонного суду від 08.02.2024 справа № 243/5051/23 встановлено, щозгідно копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 від 03.11.2021 ОСОБА_8 змінив ім`я на ОСОБА_10 .
Крім того, у даному рішенні Слов`янського міськрайонного суду від 08.02.2024 справа № 243/5051/23 встановлено, що згідно рішення Слов`янського міськрайонного суду від 03.08.2015 справа № 243/5721/14, ОСОБА_5 виділено в натурі належну йому частку із складу будівель і споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; визнано за ОСОБА_5 право власності на окреме індивідуально визначене майно дачний будинок літ. В-1 з альтанкою літ. Я, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 .
Також у вказаному рішенні суду встановлено, що на теперішній час співвласниками вказаної турбази «ЕХО», зокрема є ОСОБА_1 1/10 частин турбази за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 2-1766 від 29.04.2009 та ОСОБА_3 - 44/50 частин турбази за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу № 106 від 14.06.2001.
Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу за адресою:
АДРЕСА_5 складеного ФОП ОСОБА_11 реєстраційний номер TI01:2707-8032-3135-6076, інвентаризаційна справа № 3547 на замовлення ОСОБА_1 має наступні технічні характеристики,житловий будинок
літ. «П-2», загальною площею 89,5 кв.м., житловою 70,4 кв.м., кількість житлових кімнат 3, кількість поверхів 2.
Згідно з висновком експерта ФОП ОСОБА_12 від 10.11.2023 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за технічними показниками об`єкт нерухомого майна може бути поділено за типом майна житловий будинок з погосподарськими будівлями, не
проводячи будівельних робіт, а саме житловий будинок літера «П-2», загальною площею 89,5 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м., альтанка літера «У», гараж літера «Т», та
житлові будівлі та споруди турбази "ЕХО" за адресою: АДРЕСА_2 ,
а саме: літ. «А-2» - більярдна, загальною площею - 105,8 кв.м; житловий будинок літ.
«Б-2» загальною площею 111,8 кв.м, житловою площею 96,8 кв.м; житловий будинок літ «Г-1» загальною площею 51,8 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м.; житловий будинок
літ. «Д-1» загальною площею 91,3 кв.м, житловою площею 74,8 кв.м; житловий
будинок літ. «Є-2» загальною площею 113,6 кв.м, житловою площею 76,5 кв.м;
житловий будинок літ. «Ж-1» загальною площею 49,4 кв.м, житловою площею 24,9
кв.м; склад літ. «З-1» загальною площею 60,9 кв.м; побутове приміщення літ. «I-1»
загальною площею 7.5 кв.м.; кухня літ «К-1» загальною площею 15,7 кв.м; щитова літ.
«Л» загальною площею 18.8 кв.м, житловий будинок літ. «P-2» загальною площею 60,0
кв.м, житловою площею 46,8 кв.м; гараж літ. «С-1» загальною площею 21,4 кв.м;
сторожка літ. «Ф-1» загальною площею 14,4 кв. м.; насосна літ. «X»; альтанка літ. «Ч»;
альтанка літ. «Ш»; альтанка літ. «Щ»; альтанка літ. «Е»; водонапірна башта № 1; питний
фонтан № 2; замощения № 4; ворота № 5; ворота № 6; огорожа № 7; огорожа № 8; басейн
№ 9; ворота № 10.
16 лютого 2024 позивач ОСОБА_1 направила відповідачу ОСОБА_3 лист із пропозицією вирішити питання поділу спільного майна у досудовому порядку, шляхом його поділу на підставі договору,
який би був посвідчений нотаріусом, однак відповідач будь якої відповіді не надала.
Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
За змістом ч.3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі Інструкція).
Пунктами 1.2, 2.4, 3.10, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2), який готує суб`єкт господарювання.
Згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 липня 2021 року (справа № 310/7011/17), здійснено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року (справа № 495/3521/18) зазначено, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.
Приймаючи до уваги, що сторони дійсно є співвласниками об`єкта нерухомого майна, позивач виявив бажання виділити належну їй частку в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна та є технічна можливість такого виділення, що підтверджується відповідним висновком експерта, та зважаючи на те, що частка позивача складається із окремого будинку, який ізольований від приміщення відповідача, кожен із співвласників має окремі житлові будинки, з урахуванням наведених норм законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження при розгляді судом даного спору, а тому підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3000,00 гривень сплачений позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , право приватної власності на житловий будинок літера «П-2» загальною
площею 89,5 кв.м., житловою 70,4 кв.м., що розташований на земельній ділянці
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , судовий збір у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 18.07.2024.

Суддя І.Ю. Фалін