Провадження № 2-н/554/2273/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Михайлова І.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 . Вказані послуги надавались за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Адресою місця реєстрації боржника у заяві про видачу судового наказу зазначено адресу: АДРЕСА_1 , що належить до Полтавського району Полтавської області.

28.10.2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру від 28.10.2024 № 869190 стосовно зареєстрованого місця проживання боржника, де місцем реєстрації зазначається: АДРЕСА_2 . Тобто боржник зареєстрований не за місцем знаходження нерухомого майна, де виникла заборгованість за спожитий природний газ.

Відповідно до ч.1 ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 638/1988/17 правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість за спожитий природний газ виникла за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції Полтавського районного суду Полтавської області.

Згідно з п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, згідно з ч.2 ст.161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.163, 165, 166 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя І.М. Михайлова