СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 752/8392/23

пр. № 2/759/2111/24

31 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Хвостенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач ПрАТ «Українька страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «Універсальна» про відшкодування шкоди.

Позов мотивований тим, що 10.06.2020 року між ФОП ОСОБА_2 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було улкдаено договір добровільного страхування транспортного засобу №06/107-69-002551/20, предметом якого є транспортний засіб «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 .

15.04.2021 року відбулася ДТП за участю авто «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та авто «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою Дінпровського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було складено страховий акт разом з розрахунком страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірір 97795, 77 грн.

У зв`язку із тим, що цивільно-право відповідальність водія транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПРАТ «СК «Універсальна» договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР201777320, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «Універсальна» було здійснено виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірір 36403, 59 грн.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірір 61398, 18 грн. (97795, 77 грн. - 26403, 59 грн.).

У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Універсальна» на користь позивача завдані збитки у розмірі 61932, 18 грн. та судові витрати покласти на відповідачів.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.10.2023 року позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 61392 грн. 18 коп. в рахунок відшкодування сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2024 року скасовано заочне рішення суду від 04.10.2023 року та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2024 року закрито підготовче судове засідання у справі та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» в задоволенні позовних вимог просив відомвити, з підтсав, що страхова компанія виконала свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування у повному обсязі, виплативши страхове відшкодування у розмірі 36403, 59 грн. з врахування кофіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.04.2021 о 17:00 год. керуючи транспортним засобом «Toyota», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Березняківській, 32 в м. Києві, не був уважним, не відреагував на зміну дорожньої обстановки та під час розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині, не дав дорогу ТЗ, що рухався в по путньому напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «Scania», н.з. НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 2.3б), 10.4 ПДР.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року (справа №755/7217/21) визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 грн. (а.с. 17-18).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Дніпропетровського районного суду м. Києва від 13.05.2021 року у справі №755/7217/21.

ФОП ОСОБА_2 , як власник пошкодженого транспортного засобу «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до страхової компанії, в якій було застраховано вказаний транспортний засіб за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №06/1007-69-002551/20 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», із заявою про настання події від 15.04.2021 року (а.с. 8-14,19).

Відповідно до страхового акту №50 від 29.04.2021 року сума страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу становить 97795, 77 грн. (а.с. 30).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи №50 від 29.04.2021 року, вартість відновлювального ремонту складає 97795, 77 грн. (а.с. 30 на звороті).

Заявою-погодженням на виплату страхового відшкодування від 26.04.2021 року, ФОП ОСОБА_2 погоджується з вартістю відновлювального ремонту у сумі 97795, 77 грн. (а.с. 21).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в рамках та на виконання укладеного договору добровільного страхування наземного траспорту №06/1007-69-002551/20 виплатила страхове відшкодування у розмірір 97795, 77 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР042759 від 06.05.2021 року (а.с. 31).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 забезпеченого транспортного засобу «Toyota», н.з. НОМЕР_2 , застрахована за полісом серія № ЕР 201777320 у ПрАТ «СК «Універсальна». Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн. Розмір франшизи становить 00, 00 грн. (а.с. 32).

11.05.2021 року на адресу ПрАТ «СК «Універсальна», ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» направило заяву про виплату страхового відшкодування за №50, в якій пропонувало останньому сплатити 97795, 77 грн. (розмір страхового відшкодування) (а.с. 33).

ПрАТ «СК «Універсальна» було складено аварійний сертифікат, за яким сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу становить 36403, 59 грн. (а.с. 81).

ПрАТ «СК «Універсальна» виплатило ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Гурп» суму страхового відкшодування в розмірі 36403, 59 грн., зо підтверджується платіжним дорученням №10316 від 19.07.2021 року (а.с. 34).

16.09.2021 року ПрАТ «УСК «Вієнна Іншуранс Груп» направлено на адресу ОСОБА_1 претензію про відкшодування шкоди в порядку регресу, якою ПрАТ «УСК «Вієнна Іншуранс Груп» просила останнього виплатити 61392, 18 грн. страхове відшкодування (а.с. 35).

Стаття 979 ЦК України передбачає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі і виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Ст. 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ч. 1 ст. 28, ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Тобто, даний Закон встановлює законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме розмір страхової виплати визначається з обов`язковим урахуванням зносу автомобіля, що у свою чергу згідно ст. 1194 ЦК України покладає на винуватця обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у разі її недостатності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 вказано, що «суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)».

У постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою потерпілій особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити потерпілій особі таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що «якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу».

Зазначені висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 709/370/20 (провадження № 61-16320св20).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з тим, що ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Шурп» не було враховано кофіцієєнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля при розрахунку суми страхового відшкодування, то фахівцями ПрАТ «СК «Універсальна» було складено аварійний сертифікат, за яким сума відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу становить 36403, 59 грн., яку останні виплатили на користь позивача.

З наведеного вбачається, що обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і за обставин даної справи у страховика ПрАТ «СК «Універсальна» не виникло обов`язку щодо повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.

Тому саме відповідач ОСОБА_1 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку сплатило ПрАТ «СК «Універсальна».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість в частині вимог позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди та сплаченим страховим відшкодуванням, що становить 61392, 18 гривень, а тому стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає зазначена сума.

Відтак , в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Універсальна» слід відмовити, оскільки ПрАТ «СК «Універсальна» виконало свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з врахуванням кофіцієнта фізичного зносу у ромірі 36403, 59 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 у сумі 2684, 00 гривень.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263 - 265, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька 44, ) 61392 (шістдесят одна тисяча триста дев`яносто дві) грн. 18 коп. в рахунок відшкодування сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька 44, ) судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Журибеда