ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 176/1567/22

провадження № 61-12013св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук Олена Андріївна, Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (боржник),

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року в складі судді Крамар О. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року в складі колегії суддів: Макарова М. О., Барильської А. П., Демченко Е. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О. А. щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», скасувати відповідну постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, та зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа про стягнення з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»(далі - ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»)на його користь грошових коштів у сумі 120 000,00 грн.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що в державного виконавця Фещук О. А. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 176/1567/22 про стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь грошових коштів у сумі 120 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок хронічного професійного захворювання.

У квітні 2024 року він дізнався, що державний виконавець зупинила вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні на підставі пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Вважав такі дії незаконними, оскільки грошові кошти, які стягуються з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь, є шкодою, заподіяною ушкодженням здоров`я, а також відносяться до виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами.

Тому, враховуючи передбачені пунктом 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» винятки, виконавче провадження № НОМЕР_1 зупиненню не підлягало.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що державний виконавець діяв відповідно до закону.

Відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я не входить до переліку виключень, зазначених у пункті 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року й ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди здійснили неправильне тлумачення пункту 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Не врахували, що в цьому випадку відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, є видом виплати (компенсації), що належить йому у зв`язку з трудовими відносинами.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

26 вересня 2023 року справа № 176/1567/22 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2022 року стягнутоз ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням 120 000,00 грн.

На виконання рішення суду 17 квітня 2023 року видано виконавчий лист № 176/1567/22.

07 червня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання цього виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О. А. від 22 березня 2024 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 176/1567/22 до 01 січня 2025 року на підставі пункту 1-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення платоспроможності окремих державних підприємств у сфері енергетики, що перебувають у критичному стані» від 07 лютого 2024 року розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 1-4.

Цим пунктом установлено, що до 01 січня 2025 року зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржником є Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито з виконання рішення суду про стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 120 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням.

Установивши, що відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я не входить до переліку виключень, зазначених у пункті 1-4 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки, зупиняючи вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, державний виконавець діяв у межах закону.

Посилання ОСОБА_1 у касаційній скарзі на те, що в цьому випадку відшкодування моральної шкоди є видом виплати (компенсації), що належить йому у зв`язку з трудовими відносинами, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, хоч і випливає з трудових правовідносин, однак не охоплюється поняттям компенсації у розумінні норм трудового законодавства, у тому числі статей 72, 83 та норм глави VІІІ «Гарантії та компенсації» КЗпП України, та відповідно не відноситься до інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, виконавчі провадження щодо яких не підлягають зупиненню. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2024 року в справі з подібними правовідносинами № 176/243/23.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко