"29" жовтня 2024 р. Справа № 363/4208/24
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., при секретарі Галай О.О., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту,

встановив:

у суді представник відповідачів клопотав провадження по справі закрити, оскільки на розгляду суду повторно подано позов про той самий предмет, із тих самих підстав та між тими самими сторонами у справі, в якій рішення цього ж суду від 03.03.2020 року набрало законної сили.

Заслухавши заперечення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як правонаступників ОСОБА_4 попереднього власника земельної ділянки з кадастровим номером :03:262:0167, про встановлення на цій земельній ділянці безстрокового сервітуту в обсязі тих прав та з тих підстав, які вже встановлено рішенням цього ж суду від 03.03.2020 року, що набрало законної сили (справа № 363/620/19), а 28.05.2024 року згідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснено державну реєстрацію речового права користування на вказану земельну ділянку у виді сервітуту за правокористувачем ОСОБА_1 , номер запису про речове право: 55211498.

Разом з тим під час перегляду вказаної цивільної справи № 363/620/19 в апеляційному порядку, ухвалою Київського апеляційного суду від 28.06.2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку процесуального правонаступництва згідно ст. 55 ЦПК України залучено до участі в цивільній справі, як правонаступників відповідачки ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи.

За таких обставин судом встановлено, що з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, існує рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Беручи до уваги викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Що стосується посилання в суді сторони позивача на те, що відповідачі чинять позивачці перешкоди в користуванні земельною ділянкою, на якій встановлено сервітут, то позивачка не позбавлена права звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні речовим правом на чуже майно, тобто з висуванням тих вимог й обрання такого способу захисту цивільного права, який відповідатиме фактично виниклим спірним правовідносинам, та за наявності відповідних підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 255, 256, 260 ЦПК України,

ухвалив:

клопотання задовольнити і провадження в цій справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її оголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя