Провадження № 2/756/5020/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» - адвокат Єрмолов Є.М. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.08.2024 цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024 вищезазначену позовну заяву розподілено судді Ткач М.М.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 вищезазначеного Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Позивач звертаючись із позовом до Деснянського районного суду міста Києва, зазначив місце проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Деснянського районного суду міста Києва.

Суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації та Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.

Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_2 .

Згідно із інформації, отриманої на запит суду з Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, що надійшла до суду 18.10.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.11.2017 як внутрішньо переміщена особа зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, як убачається із відомостей з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА №117214218 від 09.08.2024 на які посилається Деснянський районний суд міста Києва в ухвалі від 13.08.2024, отримані стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як, убачається із матеріалів справи позов пред`явлено до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, оскільки місце проживання (перебування) відповідача не зареєстровано в Оболонському районі міста Києва, дана справа згідно положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, а відносяться до територіальної юрисдикції (підсудності) Деснянського районного суду міста Києва.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що вказана справа не є підсудна Оболонському районному суду міста Києва та була передана помилково. У даному випадку відсутній спір між судами про підсудність.

За таких обставин, вважаю за необхідне направити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 27, 31, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, як помилково направлену - повернути на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва (м. Київ, пр-т Червоної Калини (Маяковського), 5-В).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.М. Ткач