Справа № 709/1653/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.;

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини і про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ОСОБА_3 (далі відповідач) про припинення стягнення аліментів на утримання дитини і про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 вересня

2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Крім цього, даною ухвалою визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

11 жовтня 2024 року за допомогою засобів поштового зв`язку представником відповідача ОСОБА_2 , в межах строку визначеного судом, було направлено до Чорнобаївського районного суду Черкаської області відзив на позовну заяву. Крім цього, такий відзив 10 жовтня 2024 року було направлено і позивачу ОСОБА_1 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 листопада

2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

11 листопада 2024 року до Чорнобаївського районного суду Черкаської області, поза строком, визначеним судом, від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якому останній виклав свою позицію, щодо заявлених позовних вимог, а також, з поміж іншого, надав суду додаткові докази.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив суд прийняти до розгляду відповідь на відзив та долучити до матеріалів справи додані до нього докази.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечували проти прийняття відповіді на відзив та доданих до нього доказів, оскільки така відповідь подана у порушення вимог ЦПК України, поза межами процесуального строку визначеного судом. Також, позивачем не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. Окрім цього, представник позивача ОСОБА_2 повідомила суд, що сторона позивача повинна подати докази у підтвердження своїх позовних вимог разом із позовною заявою або зазначити про неможливість надання певних доказів, проте всупереч цьому, позивач ОСОБА_1 намагається у спосіб, що суперечить нормам ЦПК України долучити до матеріалів справи докази. Також, представник позивача ОСОБА_2 звертала увагу суду, що розгляд даного спору перебуває на стадії судового розгляду, а тому прийняття відповіді на відзив не допускається.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до наступних висновків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, позивачем подано відповідь на відзив із пропуском процесуального строку, визначеного судом, а також не було заявлено клопотання про поновлення такого строку.

Також, суд звертає увагу на те, що у підготовчому засіданні, яке відбулося

07 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 повідомляв суд, що не розглянуті судом клопотання відсутні.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Частинами 1, 2 ст. 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у прийнятті відповіді на відзив та поверненні відповіді на відзив разом із доданими до нього доказами позивачу.

Керуючись ст.ст. 43, 76, 83, 176, 178, 223, 258 261 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті та повернути відповідь на відзив на позовну заяву з додатками до нього, поданий позивачем ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 25 листопада 2024 року.

Суддя О.Г. Романова