Провадження № 2/161/3871/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в Луцький міськрайонний суд Волинської області з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, якийц розірвано рішенням луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2021 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року було ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, починаючи з 11 грудня 2020 року та до досягнення ними повноліття. В подальшому рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року змінено розмір аліментів, та ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 3000 грн. на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення повнолітння. На даний час син ОСОБА_4 є повнолітньою особою, продовжує навчатись.

Позивач вказує, що на теперішній час її витрати на дитину, що є неповнолітньою, значно зросли, а у відповідача покращився матеріальний стан. Зокрема, їй стало відомо, що відповідач отримує дохід від здачі в оренду нежитлового приміщення. Наведені обставини зумовлюють її звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить збільшити розмір утримуваних з ОСОБА_3 аліментів та стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття з моменту набранням рішенням законної сили.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги повністю з підстав, викладених в позовній заяві, а також просили врахувати, що 07.08.2024 року за відповідачем було зареєстровано право власності на транспортний засіб AUDI E-Tron, 2019 р.в., який є дороговартісним автомобілем, а також інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, яка свідчить про отримання значних доходів, а відтак про покращення його матеріального стану.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо задоволення позову. Вказував, що його доходи складаються лише з пенсії по інвалідності та суми коштів, отриманих за оренду нежитлового приміщення, загальний розмір доходів складає 5600 гривень. В нього погіршився стан здоров`я, значні кошти потрібні для лікування. Щодо зареєстрованого за ним транспортного засобу в серпні 2024 року пояснив, що даний транспортний засіб йому передано в користування безоплатно.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Суд встановив, що сторони з 18.11.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2021 року в цивільній справі № 161/1347/21 було розірвано.

За час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.03.2021 року в цивільній справі № 161/20463/20 із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ухвалено стягувати аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей: синаОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.12.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

В подальшому, рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року змінено розмір аліментів, та ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 3000 гривень на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення повноліття. Постановою Волинського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року рішення в частині збільшення розміру аліментів залишено без змін.

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_4 досяг повнолітття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є особою з інвалідністю третьої групи довічно, отримує пенсію по інвалідності, розмір якої відповідно до довідки про доходи № 441420 складає 2361 гривня на місяць.

Також встановлено, що згідно з інформацією наданою ТСЦ МВС № 0741, 07 серпня 2024 року за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на автомобіль AUDI E-Tron, 2019 року випуску.

Тобто, з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів згідно судового рішення в цивільній справі № 161/2203/23 відповідачем набуто право власності на цінне рухоме майно - автомобіль AUDI E-Tron, 2019 року випуску, середня ринкова вартість якого відповідно до відкритих джерел, зокрема, сайту «Авто ріа», перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідачем не доведено, що він не придбавав даний автомобіль, а його покликання про надання вказаного транспортного засобу йому безоплатно жодними доказами не підтверджується. Відповідно до інформації ТСЦ МВС № 0741, відбулась реєстрація б/в транспортного засобу автомобіля AUDI E-Tron, 2019 року випуску за ОСОБА_3 , придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону.

Зазначені вище обставини, на переконання суду, беззаперечно свідчать про значне покращення матеріального становища платника аліментів.

Доказів на спростування цієї обставини стороною відповідача суду не надано.

Суд також приймає до уваги ту обставину, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, а також реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, аналізуючи норми Закону, які регулюють спірні правовідносини, а також, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, суд дійшов висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що належать до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, а саме стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття з моменту набранням рішенням законної сили.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом, не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

Разом з тим, суд не приймає до уваги покликання позивача на договори оренди приміщення, а також отриману з ПАТ КБ «Приватбанк» інформацію про рух коштів по рахунку відповідача як докази покращення матеріального стану відповідача. Дані документи не містять інфомації, яка б достовірно підтверджувала отримання значних доходів відповідачем ОСОБА_3 .

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття з моменту набранням рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1211 гривень 20 копійок Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту рішення 24 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т. М. Філюк