Провадження № 6/947/636/24
УХВАЛА

05.12.2024

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Луняченка В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про заміну сторони у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №13046 вчиненого 08.08.2008 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. про звернення стягнення на квартиру-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 20.11.2024 звернувся приватний виконавець Колечко Д.М. із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №65349883 відкритому на підставі виконавчого напису №13046 вчиненого 08.08.2008 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68 кв.м, житловою площею 40 кв.м, яка належить на прав власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Заява обгрунтована тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 боржника ОСОБА_1 , спадкоємцями щодо майна померлого є його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , які фактично прийняли спадщину, так як проживали і були зареєстровані за місцем проживання спадкоємця на час відкриття спадщини та є спадкоємцями першої черги при відсутності заповіту, тому незважаючи на факт неотримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину вони несуть відповідальність по боргах спадкодавця.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII)). Близьке за змістом визначення виконавчого провадження було і у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, що був чинним до 05 січня 2017 року (далі Закон № 606-XIV).

Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону про виконавче провадження).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Велика Палата Верховного Суду, згідно правового висновку зазначеному у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 вважає, що вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 101)).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)).

Невизначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109)).

Вказане виконавче провадження відкрите із виконання виконавчого напису №13046, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 08.08.2008 року, яким встановлено звернення стягнення на квартиру , тобто предметом виконання є звернення стягнення а не стягнення заборгованості.

Враховуючи що спадкоємці несуть відповідальність перед боржниками спадкодавця лише у межах отриманого майна , то у даному випадку, на думку суду, у кредитора після смерті боржника виникло право на отримання у спадкоємців боргових зобов`язань спадкодавця у межах отриманого у спадщину майна що можливо вирішити лише шляхом окремого звернення із відповідними позовом до суду , а не шляхом заміни сторони виконавчого провадження у виконавчому провадження вя кому вирішується питання про звернення стягнення на майно.

Враховуючи викладене та керуючисьст.353,354, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному виконавцю Виконавчого округу Одеської області Колечку Дмитру Миколайовичу у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №65349883 відкритому на підставі виконавчого напису №13046 вчиненого 08.08.2008 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 68 кв.м, житловою площею 40 кв.м, яка належить на прав власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з отримання копії ухвали.

Повна ухвала складена 10.12.2024.

Суддя В. О. Луняченко