Справа № 2-1934/2010
Провадження № 6/645/244/24
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Феленко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Базака А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Грищенко Олега Володимировича про видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Грищенка Олега Володимировича про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №2-1934/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з втратою виконавчого листа.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 по справі №2-1934/2010 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 15.09.2010 і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 12.12.2010.

27.12.2010 Фрунзенським районним судом м. Харкова до Головного управління юстиції в Х/о було направлено пакет документів за клопотанням ОСОБА_1 для виконання. 24.01.2011 клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території РФ рішення суду було направлено Головним управлінням юстиції в Х/о до Міністерства юстиції України для подальшого виконання. 20.05.2011 судом Ханти-Мансійського автономного округу-Югри направлено для виконання до відділу судових приставів по м. Сургут виконавчий лист, виданий на підставі ухвали суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 28.04.2011 по цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 про дозвіл на примусове виконання на території рф рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2010. Вказав, що вказане рішення виконувалось до лютого 2022 року, а з початком повномасштабного вторгнення рф, надсилання аліментів припинилось. Жодного зв`язку заявник з відповідачем не має, його місцезнаходження їй не відомо. Заявнику відомо, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Наразі рішення суду взагалі не виконується та подальша можливість його виконання обмежена законом України у зв`язку з військовою агресією рф. Витребування виконавчого листа у рф також неможливе, отже заявник вважає, що виконавчий лист є втраченим. Таким чином, отримання аліментів на утримання дитини не відбувається та без примусового виконання рішення в Україні неможливе.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 у прийнятті до провадження заяви представника ОСОБА_1 адвоката Грищенка Олега Володимировича про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі №2-1934/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з втратою виконавчого листа відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01.10.2024 ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024 головуючим суддею визначено суддю Феленко Ю.В.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 по справі №2-1934/2010 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 15.09.2010 р. і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 12.12.2010 р.

27.12.2010 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова до Головного управління юстиції в Х/о було направлено пакет документів за клопотанням ОСОБА_1 для виконання. 24.01.2011 клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території рф рішення суду було направлено Головним управлінням юстиції в Х/о до Міністерства юстиції України для подальшого виконання. 20.05.2011 судом Ханти-Мансійського автономного округу-Югри направлено для виконання до відділу судових приставів по м. Сургут виконавчий лист, виданий на підставі ухвали суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 28.04.2011 по цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 про дозвіл на примусове виконання на території рф рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 р. Вказав, що вказане рішення виконувалось до лютого 2022 року, а з початком повномасштабного вторгнення рф, надсилання аліментів припинилось. Жодного зв`язку заявник з відповідачем не має, його місцезнаходження їй не відомо. Заявнику відомо, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку може бути звернене стягнення під час здійснення примусових заходів у виконавчому провадженні, оскільки заборгованість по аліментам складає майже два роки. Наразі рішення суду взагалі не виконується та подальша можливість його виконання обмежена законом України у зв`язку з військовою агресією рф. Витребування виконавчого листа у рф також неможливе, отже заявник вважає, що виконавчий лист є втраченим. Таким чином, отримання аліментів на утримання дитини не відбувається та без примусового виконання рішення в Україні неможливе.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Грищенка О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, вимоги заяви підтримує, просить видати дублікат виконавчого листа.

ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Імперативними приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до пункту 17.4 частини 1 розділу ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25 вересня 2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу, у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Як свідчать матеріали цивільної справи, Фрунзенським районним судом м. Харкова 30.11.2010 ухвалено рішення у справі № 2-1934/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 15.09.2010 р. до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили.

З наданої копії договору купівлі- продажу від 05.02.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 368, за яким ОСОБА_2 належить на праві приватної власності двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення начальника Головного управління юстиції у Харківській області №2158/05-16/3-11/М, 24.01.2011 клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території рф рішення суду було направлено Головним управлінням юстиції в Х/о до Міністерства юстиції України для подальшого виконання.

20.05.2011 р. Судом Ханти-Мансійського автономного округу-Югри направлено для виконання до відділу судових приставів по м.Сургут виконавчий лист, виданий на підставі ухвали суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 28.04.2011 р. по цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 про дозвіл на примусове виконання на території РФ рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.11.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові від 02.05.2024 року №525, з якої вбачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на примусове виконання у відділ не надходив та не перебуває.

Як вбачається з листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Немишлянський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові в якій зазначено, що у зв`язку з прийняттям Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні" та враховуючи норми звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, на даний час будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції росії і білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного права не здійснюється. Укрпоштою припинено доставку поштових відправлень до/з росії через повномасштабну агресію.

Вказані обставини дають підстави вважати виконавчий документ втраченим.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

З матеріалів справи судом встановлено, що строк, встановлений для пред`явлення до виконання виконавчого документа виконавчого листа, виданого на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2010 у справі № 2-1934/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, не закінчився.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню, оскільки оригінал виконавчого документу втрачено, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Втрата оригіналу виконавчого листа порушує принцип обов`язковості виконання судового рішення та, як наслідок, майнові права стягувача.

Відповідно до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 6/275-08 зазначено, що законодавство України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого листа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити і дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 82 ЦПК України, п.п. 17.4 п. 17 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Грищенко Олега Володимировича про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №2-1934/2010, виданого на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2010, яким стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 15.09.2010 р. до повноліття дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Феленко