Номер провадження № 2-н/521/2757/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Громік Д.Д. розглянувши матеріали цивільної справи наказного провадження за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані телекомунікаційні послуги та витрат по сплаті судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Із заявою про видачу судового наказу через систему «Електронний суд» звернулось ПАТ «ВФ Україна» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в розмірі 2373 грн. 44 коп., та судового збору у розмірі 242 грн. 24 коп.

Відповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Положення ч. 4 ст. 163 ЦПК України, свідчать про можливість стягувача звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі лише у разі наявності у боржника офіційної електронної адреси.

В силу положень ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на аналогію норм ЦПК України, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 169 ЦПК України, у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, як встановлено судом, заявником до заяви про видачу судового наказу не було долучено доказ надсилання листом з описом вкладення боржнику копії заяви про видачу судового наказу з додатками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 162, 165, 353 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані телекомунікаційні послуги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Суддя Д.Д. Громік