Провадження № 2/127/2049/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря Сєдінкіної Ю.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , що діє від імені та в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та стягнення коштів

Позов мотивував тим, що відповідно до заповіту ід 10.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М. ОСОБА_4 все своє майно заповів своїй онуці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, та після його смерті відкрилась спадщина. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 звернулись до ГУПФУ у Вінницькій області для отримання консультації щодо отримання грошових коштів заборгованості по виплаті сум пенсії відповідно до судових рішень, які були ухвалені при житті ОСОБА_4 на його користь, однак отримали відмову в їх отриманні. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.01.2024 серії НТА 111177, що видано державним нотаріусом Барської державної нотаріальної контори Шишман В.О. спадкоємцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його онука ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з сум заборгованості в розмірі 5779,38 грн. та 176664,92 грн., загальна сума грошових коштів складає 182444,43 грн. Листом ГУ ПФУ у Вінницькій області від 29.02.2024 № 0200-0505-8/21088 підтверджено, що на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах № 120/8466/20-а від 04.02.2021 та № 120/5976/21-а від 21.07.2021, ОСОБА_4 здійснено перерахунок пенсії, але станом на дату смерті йому не були виплачені суми заборгованості в розмірі 5779,38 грн., та 176664,92 грн., в загальній сумі 182444,43 грн., поряд з цим наведена сума коштів позивачу, як спадкоємцю померлого ОСОБА_4 , відповідачем не виплачена, що і стало підставою для звернення позивачем до суду з наведеним позовом, в якому просить в порядку спадкування за заповітом визнати за ОСОБА_2 право власності на недоотриману ОСОБА_4 за життя пенсію у розмірі 182 444, 43 грн., та стягнути з ГУПФУ у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 , як спадкоємця ОСОБА_4 , нараховану але недоотриману останнім пенсію у розмірі 182 444, 43 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2024 у справі відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Встановлено процесуальний строк на подання заяв по суті справи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.05.2024 витребувано з Барської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.06.2024 на адресу суду з Барської районної державної нотаріальної контори Вінницької області надійшли посвідчені копії матеріалів спадкової справи № 169/2023 заведеної щодо майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 67 95).

27.06.2024 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідач зазначає, що представник позивача ОСОБА_5 звернулась із запитом на отримання інформації щодо виконання рішень у справах № 120/8466/20-а та № 120/5976/21-а, за позовом ОСОБА_4 ГУПФУ у Вінницькій області 20.02.2024, тобто після спливу 6 місячного строку, адже відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач із заявою про виплату нарахованої та неотриманої померлим пенсії після одержання свідоцтва про право на спадщину взагалі не зверталась. Відповідач не оспорює спадкоємця за заповітом, але наголошує на тому, що сума пенсії ОСОБА_4 , яка залишилась недоодержаною ОСОБА_2 , як членом сім`ї військовослужбовця, у зв`язку з його смертю, виплачується за процедурою, визначеною ст. 61 Закону № 2262-ХІІ. З огляду на викладене в задоволенні позову просили відмовити.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3

09.07.2024 на адресу суду від представника позивача по справі адвоката Ковалишиної Л.І. надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечила доводи відзиву на позовну заяву, з огляду на наступне. З посиланням на ч.ч. 1 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначила, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Аналогічне регулювання містить також ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в якій наведено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Поряд з цим відповідач, незважаючи на наведене нормативне регулювання всіма можливими способами та методами намагається уникнути виплати даних коштів. Зокрема, спочатку, при зверненні позивача до спливу 6 місяців після смерті спадкодавця надаючи йому недостовірну інформацію під час усного консультування з метою затягування часу, потім, відзначаючи у своїй письмовій відповіді на адвокатський запит, про необхідність звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Просила позовну заяву задовольнити з підстав, що у ній наведено.

Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2024 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Ковалишина Л.І. надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача ГУПФУ у Вінницькій області Діхтяр Я.І. 16.10.2024 надіслав на адресу суду клопотання в якому просив судове засідання, призначене у справі на 16.10.2024 на 14 год. 30 хв. провести без участі представника відповідача. При вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась судом про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками в свідоцтві про її народження серії НОМЕР_2 від 07.03.2019 зазначено ОСОБА_1 батько та ОСОБА_6 мати. (а.с. 9).

Батьком матері ОСОБА_2 , - ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , в її свідоцтві про народження Серії НОМЕР_3 від 28.01.1977 року зазначено ОСОБА_7 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 від 26.12.2018. (а.с. 13).

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі № 120/5976/21 а, позовну заяву ОСОБА_4 до ГУПФУ у Вінницькій області задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у перерахунку та виплаті ОСОБА_4 пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення від 11.05.2021 року № ХЛ51272, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 довідки від 11.05.2021 року № ХЛ51272 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відповідності до вимог ст. 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у розмірі 74% суми грошового забезпечення. Вказане рішення набрало законної сили. (а.с. 23).

На виконання наведеного рішення суду судом 16.09.2021 видано виконавчий лист. (а.с. 24).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.02.2021 у справі № 120/8466/20 а, позовну заяву ОСОБА_4 до ГУПФУ у Вінницькій області задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_4 за рахунок виплати з 05.03.2019 по 04.09.2019 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з врахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог вирішено відмовити. Вказане рішення набрало законної сили. (а.с. 25 28).

На виконання наведеного рішення суду судом 06.04.2021 видано виконавчий лист. (а.с. 29).

Згідно відповіді ГУПФУ у Вінницькій області від 29.02.2024 № 0200-0505-8/21088, що надана на адвокатський запит представника позивача, за наведеними вище рішеннями судів Головним управлінням нараховано до виплати але не виплачено ОСОБА_4 кошти в загальній сумі 182 444,43 грн. Невиплату коштів ОСОБА_7 відповідач, згідно відповіді, пов`язував з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань, а також необхідністю дотримання відповідної черговості виплат. (а.с. 32 33).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що встановлено судом з копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 20.06.2023. Після його смерті відкрилась спадщина. (а.с. 16).

Таким чином ОСОБА_4 за життя не отримав присуджених йому наведеними вище рішеннями адміністративного суду коштів в сумі 182 444,43 грн., вказана обставина не заперечується учасниками справи, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вона не підлягає доказуванню.

За життя, а саме 10.07.2018 ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М., (зареєстровано в реєстрі № 1792), згідно якого все своє майно заповів своїй онуці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 14 15).

Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи 169/2023 заведеної 17.06.2023 заведеної до майна померлого ОСОБА_4 , у встановлений законом шестимісячний строк до Барської державної нотаріальної контори звернувся один спадкоємець ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 71).

Непрацездатна дружина померлого ОСОБА_9 , як особа, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, від спадщини відмовилась. (а.с. 72).

Отже ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем майна померлого діда ОСОБА_4 , яка у встановленому законом порядку та строки прийняла спадщину.

05.01.2024 державним нотаріусом Барської державної нотаріальної контори Шишманом В.В. видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за заповітом (реєстровий № 1-4), згідно якого спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з суми заборгованості у розмірі 5779,38 грн., та у розмірі 176664, 92 грн., які не виплачені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, які належали спадкодавцю на підставі довідки ГУПФУ у Вінницькій області № 0200-0505-5/111253 від 09.11.2023. Загальний розмір грошових коштів складає 182 444, 43 грн. (а.с. 17).

Поряд з цим відповідач не виплатив наведену вищу суму заборгованості позивачу, що і стало підставою для звернення до суду з наведеною позовною заявою.

Згідно частини 1 статті13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаними вище судовими рішеннями, є недоотриманою пенсією та підлягає нарахуванню та виплаті позивачу, як спадкоємцю за заповітом після смерті її діда. Предметом позовних вимог є зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоотримані спадкодавцем за життя суми пенсії. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18 і від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі № 200/126/21-а.

Щодо права на спадщину на грошові кошти суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на успадковані суми коштів за заповітом, а саме з приводу фактичного отримання спадкового майна у вигляді невиплачених відповідачем сум коштів, що належали спадкодавцю у вигляді перерахованих пенсійних виплат.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця після смерті діда права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджуються зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22 (провадження № 61-10302св23).

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що за життя ОСОБА_4 оскаржив дії (рішення) ГУ ПФУ у Вінницькій області, та відповідно на його користь були ухвалені рішення суду, що набрали законної сили, останній набув право отримання ним 182444, 43 грн пенсійних виплат, при цьому останні залишилися не отриманими останнім, суд прийшов до висновку, що його спадкоємець онука ОСОБА_2 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 182 444, 43 грн., пенсійних виплат, які нараховані, але не виплачені ОСОБА_4 , згідно рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах № 120/8466/20-а від 04.02.2021 та № 120/5976/21-а від 21.07.2021.

Поряд з цим суд відзначає, що позовна вимога про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за заповітом, на недоотриману ОСОБА_4 за життя пенсію у розмірі 182 444, 43 грн. не підлягає до задоволення, оскільки її право власності на ці кошти оформлено та посвідчено у встановленому законом нотаріальному порядку шляхом видачі відповідного Свідоцтва про право на спадщину від 05.01.2024, що видано на її ім`я державним нотаріусом Барської державної нотаріальної контори Шишманом В.О. (реєстровий № 1 4), яке є чинним.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1824,40 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 131, 137, 141, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1227 ЦК України, ст. ст. 36, 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , що діє від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 недоотриману пенсію ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 182 444, 43 (сто вісімдесят дві тисячі чотириста сорок чотири) грн. 43 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1824 (одну тисячу вісімсот двадцять чотири) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , що діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, ;

Третя особа: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: