Справа № 349/1363/24
Провадження № 2-н/349/101/24
У Х В А Л А

29 липня 2024 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Могила Р.Г., перевіривши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України "до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України " ( далі- ТОВ " Газорозподільні мережі України ") подало заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01 жовтня 2023 року по 31 травня 2024 року в сумі 1 875,79 грн.

Згідно частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом третім частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

В статті 163 ЦПК України зазначено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до пункту четвертого та п`ятого частини другої статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Також п.3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 постанови від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснив судам, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

У пункті 13 вказаної постанови також зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Встановлено, що представником заявника додано до заяви копію заяви-приєднання ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу від 08 січня 2024 року та розрахунок заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01 жовтня 2023 року по 30 червня 2024 року на загальну суму 1 875,79 грн.

Проте у заяві про видачу судового наказу зазначено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01 жовтня 2023 року по 31 травня 2024 року в сумі 1 875,79 грн, що невідповідає періоду розрахунку заборгованості боржника , який доданий до заяви.

Крім того заява заяви-приєднання до умов договору розподілу газу підписана ОСОБА_1 08 січня 2024 року, а вимоги заявлені за період з 01 жовтня 2023 року по 31 травня 2024 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 160-161, 163-166, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України "до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - відмовити.

Роз`яснити заявнику положення частини другої статті 164 ЦПК України та частини першої статті 166 ЦПК України, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 29 липня 2024 року.

Суддя Р.Г. Могила