Справа № 168/915/24
Провадження № 2-о/168/42/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

До Старовижівського районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій він просить встановити факт родинних відносин.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_2 склав на випадок своєї смерті заповіт, згідно з яким 15/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , заповів заявниці; земельну ділянку площею 3.29 га., що розташована на території Люблинецької селищної ради і передана для розширення особистого селянського господарства, спадкодавець заповідає в рівних частинах ОСОБА_3 та заявниці ОСОБА_1 .

З метою оформлення спадкових прав, заявниця звернулася із відповідною заявою до нотаріуса, однак нотаріусом було роз`яснено, що в актових записах, які надані заявником на підтвердження родинних відносин із спадкодавцями містяться розбіжності.

ОСОБА_1 звернулася до Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про повторну видачу свідоцтва про народження, так як свідоцтво про її народження видане Республікою Білорусь, а з 01 грудня 2022 року Верховною радою України прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, однак отримала відмову.

У зв`язку з наведеним, просить встановити факт родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_4 , як доньки із батьком.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 09.09.2024 року провадження у справі відкрито.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутністі, вимоги викладені в заяві підтримує та просить суд їх задовольнити.

Заінтересована особа - представник Ковельського відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить провести судове засідання за її відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , вбачається, що заявниця ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Порозова Свіслочського району Гродненської області (Республіка Білорусь) (а.с.6 - 8).

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка смт. Порозова Свіслочського району Гродненської області, 27 лютого 1988 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 15).

Крім того, копією диплома, серії НОМЕР_3 підтверджується той факт, дошлюбне прізвище заявниці - « ОСОБА_8 » (а.с.16).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 14.01.2016 року, виданого відділом ДРАЦС Старовижівського районного управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Стара Вижівка (а.с. 10).

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області № 450 від 21.07.2021 року, стверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним були зареєстровані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 . (а.с. 13).

Згідно з копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори, Хвещук А.В., 20 лютого 2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 248., 15/25 (п`ятнадцять двадцять п`ятих) частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , спадкодавець заповів ОСОБА_1 ; земельну ділянку площею 3.29 га., що розташована на території Люблинецької селищної ради і передана для розширення особистого селянського господарства, спадкодавець заповідає в рівних частинах ОСОБА_3 та мені, ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до листа Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про народження в республіці білорусь заявниці повторно або надати правову допомогу шляхом виконання дій, передбачених законодавством запитуваної сторони, зокрема складання і пересилання документів - не має, оскільки 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який передбачає, зокрема, зупинення дії у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22 січня 1993 року, Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28 березня 1997 року. Конвенція повністю припинила дію для України 29 грудня 2023 року, відтак витребування документів про реєстрацію шлюбу від компетентних органів російської федерації неможливо (а.с. 14).

Факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем підтвердили свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях (а.с. 34, 39).

Як встановлено у ході розгляду справи, заявниці підтвердження факту родинних відносин необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті батька.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, якщо це тягне за собою настання певних правових наслідків.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до статті 22 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон про міжнародне приватне право) до особистих немайнових прав застосовується право держави, у якій мала місце дія чи інша обставина, що стала підставою для вимоги про захист таких прав, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону про міжнародне приватне право документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Аналогічно регламентовано зазначене питання у пункті 7 глави 1 розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила реєстрації актів цивільного стану), відповідно до якого документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-IX).

Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення.

Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами.

У період зупинення дії міжнародного договору Україна утримується від дій, які могли б перешкодити поновленню дії договору.

За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено з 27.12.2022 року.

Необхідність встановлення факту родинних відносин у цій справі пов`язана із реалізацією спадкових справ.

Проаналізувавши вище перелічені докази на предмет відповідності у них прізвищ, імен та по- батькові, дати і місця народження у їх хронологічному та родинному зв`язку, даних погосподарської книги, та оцінивши їх в своїй сукупності, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що померлий ОСОБА_2 доводився заявниці батьком і такий родинний зв`язок між ними жодного сумніву не викликає. Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 , в силу незалежних від неї об`єктивних причин, не може надати нотаріусу документи, що визначені чинним законодавством України, для підтвердження родинних відносин з ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та необхідність її задоволення.

На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України в даній справі судові витрати при ухваленні судового рішення не відшкодовуються.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.4,5,10,11,263,264,265,315,319 ЦПК Українир, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , є батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заявник: ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, юридична адреса: м. Ковель, вул. Кармелюка, буд. 4, Волинської області

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко