Справа № 461/5170/18
Провадження № 6/461/289/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 року. м. Львів.

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

з участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представниці заявників ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Гуліна Ю.О.,

представника заінтересованої особи Кардинала В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №461/5170/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб - Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва,-

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернулися до суду з заявою про визнання виконавчих листів, виданих Галицьким районним судом м. Львова 13.04.2023 року у справі №461/5170/18 таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.06.2019 року Галицьким районним судом м. Львова винесено рішення яким у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб - Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва - відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Постановою Львівського апеляційного суду від 16.04.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 демонтувати самовільно влаштовану надбудову стіни з підняттям конструкцій даху за адресою АДРЕСА_1 , привівши горище зазначеного будинку в попередній стан, що існував до проведеної реконструкції. В частині позову до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 по 176,20 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та по 263,30 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції. Постановою Верховного Суду від 28.04.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року залишено без змін.

В провадженні Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 74560990 з виконання виконавчих листів виданих Галицьким районним судом м. Львова від 13.04.2023 року про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 демонтувати самовільно влаштовану надбудову стіни з підняттям конструкцій даху за адресою АДРЕСА_1 , привівши горище зазначеного будинку в попередній стан, що існував до проведеної реконструкції.

Як вбачається з зазначених виконавчих листів Верховний суд Касаційний цивільний суд 28.04.2021 року розглянув справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва Суд вирішив зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 демонтувати самовільно влаштовану надбудову стіни з підняттям конструкцій даху за адресою АДРЕСА_1 , привівши горище зазначеного будинку в попередній стан, що існував до проведеної реконструкції.

Заявники зазначають, що суд касаційної інстанції жодного рішення про зобов`язання відповідачів у справі не приймав, таке рішення по суті спору було прийнято постановою Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року, а тому такий виконавчий лист видано помилково.

Заявники зазначають, що відповідно до висновку експерта №04/04-24 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження за заявою ОСОБА_1 від 12 квітня 2024 року демонтувати надбудову стін з підняттям конструкцій даху в квартирі АДРЕСА_2 , здійсненої внаслідок реконструкції квартири АДРЕСА_2 , без завдання шкоди цілісності будинку та квартирам мешканців цього будинку технічно неможливо, що є самостійною підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, оскільки виконання рішення суду може привести до заподіяння великої шкоди цілісності будинку та квартирам мешканців, просять заяву задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 та представниця заявників адвокатеса Гривна Т.Б. в судовому засіданні вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню підтримали та просять задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах заяви.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 адвокат Гулін Ю.О. та представник Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові Кардинал В.В. у судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки обставини щодо можливості здійснення демонтажу надбудови стін були предметом дослідження в межах розгляду судової справи, в якій постановлення рішення, що набрало законної сили. Згідно норм чинного законодавства суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення, що уже набрало законної сили, що стосується і обставин встановлених таким рішенням. В даному випадку заявник фактично просить зупинити виконання судового рішення у справі, що суперечить гарантованому Конституцією України принципу обов`язковості судових рішень. У заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання не наведено жодної вмотивованої підстави для задоволення такої заяви, адже згідно норм чинного законодавства виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково суд визнає якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою. Однак жодної з перерахованих підстав у мотивах заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 не наведено. Тому просять відмовити в задоволенні заяви.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та заяву заявників, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 12.06.2019 року Галицьким районним судом м. Львова винесено рішення яким у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб - Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16.04.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 демонтувати самовільно влаштовану надбудову стіни з підняттям конструкцій даху за адресою АДРЕСА_1 , привівши горище зазначеного будинку в попередній стан, що існував до проведеної реконструкції. В частині позову до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 по 176,20 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та по 263,30 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 28.04.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2020 року залишено без змін.

В провадженні Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 74560990 з виконання виконавчих листів виданих Галицьким районним судом м. Львова від 13.04.2023 року про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 демонтувати самовільно влаштовану надбудову стіни з підняттям конструкцій даху за адресою АДРЕСА_1 , привівши горище зазначеного будинку в попередній стан, що існував до проведеної реконструкції.

Відповідно до висновку експерта №04/04-24 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження за заявою ОСОБА_1 від 12 квітня 2024 року демонтувати надбудову стін з підняттям конструкцій даху в квартирі АДРЕСА_2 , здійсненої внаслідок реконструкції квартири АДРЕСА_2 , без завдання шкоди цілісності будинку та квартирам мешканців цього будинку технічно неможливо, що є самостійною підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з ч.3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з висновку постанови Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи : матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 01.07.2015 року видав Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену під час його оформлення або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом (абз. 5 п. 5 Практики).

При цьому не повинен змінюватися загальний висновок і суть судового рішення, що виконується (абз. 6 п. 5 Практики).

Суд посилається на норми не чинної на сьогоднішній день редакції ЦПК України, однак інформація, що міститься у даному листі підходить для тлумачення змісту ч. 2 ст. 432 чинного ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 01.07.2015 року вбачається, що у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ч. 4 ст. 369 ЦПК, у суддів виникали труднощі під час її застосування.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, виконавчий лист можна визнати таким, що не підлягає виконанню з процесуально-правових причин, які можуть проявлятися в певних об`єктивних причинах, як закінчення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, коли виконавчий лист видано помилково, за рішенням суду, яке не набрало законної сили, проте в матеріалах справи не міститься жодних даних про такі причини; або з матеріально-правових причин, як добровільне виконання зобов`язання, домовленість сторін, неможливість виконання тощо.

Заявники просять задовольнити їх заяву у зв`язку із тим, що у відповідності до вимог ст. 432 ЦПК України, такий виконавчий лист виконати неможливо, оскільки відповідно до висновку експерта №04/04-24 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження за заявою ОСОБА_1 від 12 квітня 2024 року демонтувати надбудову стін з підняттям конструкцій даху в квартирі АДРЕСА_2 , здійсненої внаслідок реконструкції квартири АДРЕСА_2 , без завдання шкоди цілісності будинку та квартирам мешканців цього будинку технічно неможливо.

Однак обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, обставини щодо можливості здійснення демонтажу надбудови стін були предметом дослідження в межах судової справи, в якій постановлено рішення, що набрало законної сили і підлягає обовязковому виконанню .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, тому заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 149-151, 259-260, 432, 436 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №461/5170/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб - Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у м. Львові, Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про демонтаж самочинного будівництва відмовити за безпідставністю.

Повний текст ухвали проголошено 22.10.2024 року о 16 год. 45 хв.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р. Юрків.