Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2024 р. Справа № 608/2117/24

Номер провадження2/608/857/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чортків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві позивачка вказала, що усно звернулась до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Доліби О.В. з приводу оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_4 . Однак, нотаріус листом №217/01-16 від 15.06.2024р. роз`яснив необхідність звернення до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, оскільки відсутня інформація про зареєстровані речові права на згаданий вище будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Доліби О.В. спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 заведена за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини. До цієї спадкової справи долучено заяву дружини спадкодавця ОСОБА_3 та сина спадкодавця ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини.

Відповідно до довідки від 05.07.2024р. за №851, виданої Нагірянської сільської ради ОСОБА_4 проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою із спадкодавцем на день його смерті проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1 .

Спадкодавець залишив заповіт від 17.09.2013р., посвідчений секретарем виконавчого комітету Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_6 , на земельну ділянку площею 1,36 га., що розташована на території Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та на житловий будинок разом з господарськими будівлями, що в АДРЕСА_1 , у користь позивачки ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Приватним нотаріусом Долібою О.В. в оформленні права власності на спадкове майно позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися в суд для вирішення питання щодо визнання права власності на спадкове майно.

Позивач просить визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Калінніков М.О. в судовому засданні позовну заяву підтримав, просить її задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про визнання позову та розгляд справи без їх участі.

Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали позовної заяви, додані до неї письмові докази, враховуючи письмові заяви відповідачів про визнання позову, приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення виходячи із наступного:

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.01.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 з метою оформлення спадщини, звернулась до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Доліби О.В., однак листом нотаріус роз`яснила необхідність звернення до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, оскільки речові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_4 не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Доліби О.В. №217/01-16 від 15.06.2024 року спадкову справу до майна померлого ОСОБА_4 за №171/2019 заведено приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Долібою Оленою Володимирівною за заявою позивачки ОСОБА_1 . До цієї спадкової справи долучено заяву дружини спадкодавця ОСОБА_3 та сина спадкодавця ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини.

Згідно довідки від 05.07.2024р. за №851, виданої Нагірянської сільської ради ОСОБА_4 проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою із спадкодавцем на день його смерті проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 .

Згідно заповіту від 17.09.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Попик Наталією Михайлівною, спадкодавець ОСОБА_4 заповів земельну ділянку площею 1,36 га., що розташована на території Милівецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області та житловий будинок разом з господарськими будівлями, що в АДРЕСА_1 , на користь позивачки ОСОБА_1 .

18 жовтня 2019 року позивачці вже було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну ОСОБА_4 земельну ділянку.

Листом №217/01-16 від 15.06.2024 року нотаріус роз`яснила необхідність звернення до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно, оскільки речові права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_4 не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області №599 від 14.05.2024 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору.

У відповідності до по господарської книги станом на 01.07.1990р. його членами були: Голова двору ОСОБА_9 , члени двору: ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР у редакції станом на 01.07.1990 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.»

Ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Отже, в силу вищевказаних правових норм кожному із членів колгоспного двору належала рівна частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 належали по 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Дві частини нерухомого майна ОСОБА_4 отримав у власність в силу спадкування після смерті своїх батьків.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 27 вересня 2006 року.

Згідно інформації зі спадкового реєстру спадкову справу до майна померлої ОСОБА_10 заведено за заявою сина спадкодавця ОСОБА_4 . Спадкодавець заповітів не залишав. В рамках цієї спадкової справи ОСОБА_4 , спадкодавцю за законом, видано 27 червня 2017 року відповідні свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Інші свідоцтва на майно ОСОБА_10 не видавались.

Згідно довідки від 01.07.2024 року за №836, виданої Нагярянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_10 проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті по АДРЕСА_1 із своїм сином ОСОБА_4 , невісткою ОСОБА_3 , онучкою ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 . Відповідно до даних Спадкового реєстру спадкова справа до майна ОСОБА_9 заведена за заявою сина спадкодавця ОСОБА_4 .

Згідно довідки від 01.07.2024 року за №837, виданої Нагірянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_9 проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті по АДРЕСА_1 із своєю дружиною ОСОБА_10 , сином ОСОБА_4 , невісткою ОСОБА_3 , онучкою ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_2 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 єдиними спадкоємцем за законом першої черги, які в силу ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину, яка складається з 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , були його дружина ОСОБА_10 та син ОСОБА_4 , які прийняли спадщину в рівних долях по 1/6 частки кожен.

Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_4 не оформив правовстановлюючі документи на прийняту спадщину після смерті батька ОСОБА_9 та після смерті матері ОСОБА_10 , він вважається власником 2/3 частини житлового будинку померлих. Крім того, ОСОБА_4 вважається власником 1/3 частини житлового будинку в силу того, що він був членом колгоспного двору станом на 01 липня 1990 року.

Таким чином, відсутність державної реєстрації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що є спадковим майном не може бути перешкодою для реалізації позивачем свого права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою . Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У своїй постанові по справі №570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 25, 30, 380, 386, 392, 1218, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Чортківський районний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя : ( підпис )

Рішення набрало законної сили " " 2024 року

Оригінал ухвали знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/2117/24.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " року

Секретар: