Справа № 944/1035/24 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/332/24 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
19 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Копняк С. М.,
суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
секретар судового засідання Зеліско-Чемерис К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Алексеєнка Андрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди,
постановою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2024 року, задоволено частково.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2024 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В решт рішення суду залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником Блонським Михайлом Андрійовичем, на додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2024 року, залишено без задоволення.

Додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2024 року залишено без змін.

27 листопада 2024 року зареєстровано заяву представника ОСОБА_1 Алексеєнка Андрія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, у розмірі 8 000,00 гривень.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідачем у вказаній справі в суді апеляційної інстанції були понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 8 000,00 гривень. Про орієнтований розрахунок/розмір судових витрат на правничу допомогу представник відповідача адвокат Алексеєнко А. А. на стадії апеляційного розгляду справи № 944/1035/24 повідомив у поданому відзиві на апеляційну скаргу, а також зробив відповідну заяву до закінчення судових дебатів у вказаній справі. Долучив до заяви докази про витрати.

Заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від сторони позивача не надходила.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, проте, колегія суддів приходить до висновку, що розгляд справи можна проводити без їх участі, керуючись таким.

За приписами частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, у якому вирішується питання ухвалення додаткового судового рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення подана представником ОСОБА_1 Алексеєнко Андрієм Анатолійовичем через систему «Електронний суд», до такої долучено докази скерування заяви ОСОБА_2 , тобто останньому було відомо про те, що така подана. Відтак, позивач мав можливість скористатися правом подати заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Крім того, як убачається із довідки про доставку електронного документу, документ в електронному вигляді «Судова повістка повідомлення», а також (за наявності) прикріплені до нього файли, надіслано представнику позивача адвокату Блонському М.А. в його електронний кабінет та доставлено такі йому 04 грудня 2024 року. Отже, за вимогами цивільно-процесуального закону слід вважати, що сторона позивача належним чином повідомлена про розгляд даної заяви.

Щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення без участі сторони відповідача, такі належним чином повідомлені про розгляд заяви, висловили свою позицію в поданій заяві про стягнення витрат на правничу допомогу, обґрунтувавши доказами, які долучили до заяви. В наданні додаткових пояснень, колегія суддів не убачає підстав.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла виходячи з такого.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Як зазначено в частині першій та третій статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частинами першою - шостою статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Під час розгляду справи № 944/1035/24 у Львівському апеляційному суді, адвокатом Алексеєнко Андірєм Анатолійовичем надано правничу допомогу відповідачу в обсягах та на умовах визначених Договором про надання адвокатської допомоги б/н від 31 січня 2022 року, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Алексеєнком Андрієм Анатолійовичем; договором про надання юридичних послуг б/н від 31 січня 2022 року, укладеним між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ; додатковою угодою від 25 вересня 2024 року до договору про надання адвокатської допомоги від 31 січня 2022 року в якій зазначено, що оплата за надані послуги на стадії апеляційного розгляду здійснюється з кількості годин, затречених виконавцем для надання послуг та вартості однієї години надання послуг. Вартість однієї години надання послуг становить 2 000 грн; актом здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 22 листопада 2024 року відповідно до договору про надання адвокатської допомоги, згідно із яким надано наступні послуги:

1)ознайомлення із апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка підписана представником Блонським Михайлом Андрійовичем, на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2024 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка підписана представником Блонським Михайлом Андрійовичем, на додаткове рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2024 року - кількість витрачених годин 0, 5 год, вартість 1 000 грн;

2)підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником Блонським Михайлом Андрійовичем, на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02 вересня 2024 року, кількість витрачених годин 2 год, вартість 4 000 грн;

3)участь в судовому засіданні 21 листопада 2024 року - кількість витрачених годин 1 год, вартість 2 000 грн;

4)підготовка та подання заяви про винесення додатквого рішення щодо стягнення судових витрат - кількість витрачених годин 0, 5 год, вартість 1 000 грн.

За обставинами даної справи, вирішуючи, чи є розмір витрат сторони відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, колегія суддів враховує, що під час апеляційного перегляду справи представництво інтересів відповідача здійснювалося тим самим адвокатом, що й у суді першої інстанції, позиція відповідача не змінювалася. Отже, правова позиція сторони відповідача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Узагальнюючи перелік послуг адвоката, зокрема, такі як участь в судовому засіданні 21 листопада 2024 року, слід звернути увагу, що відповідно до протоколу судового засідання № 3670348 від 21 листопада 2024 року судове засідання розпочато об 11 : 32: 16 завершено об 12:01:01, тобто тривало орієнтовно 30 хвилини, а не 1 год, як на це покликається сторона відповідача ( а.с. 198 - 204).

Дослідивши заяву про стягнення судових витрат та додані до неї документи, враховуючи в сукупності складність справи та кваліфікацію і досвід адвоката, колегія суддів доходить висновку, що розмір заявлених представником відповідача витрат на правову (правничу) допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 8 000 грн не відповідає як критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), так і критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною у суді апеляційної інстанції роботою, а отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині.

Оцінивши подані стороною відповідача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, виходячи з вищенаведених критеріїв і обставин даної справи та з урахуванням наведених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, підлягають стягненню у розмірі 4 000 грн, і такі слід стягнути з позивача. У задоволенні решти вимог заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 141, 259, 268, 270, 367, 368, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич