КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/9251/24 Головуючий у 1 інстанції: Ольшевська І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ СК «ВУСО»), ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу. Зазначив, що 07 лютого 2024 року сталася ДТП за участю належного йому автомобіля Subaru Legacy, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який визнав свою вину на місці події та запропонував скласти європротокол. Внаслідок ДТП його автомобілю були завдані значні механічні пошкодження. Згідно звіту експерта-товарознавця №22/73.03.24 від 12 березня 2024 року матеріальний збиток становить 42599,57 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля 51 175,48 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ СК «ВУСО», до якої він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК «ВУСО» відмовило у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що ОСОБА_2 не винен у ДТП. Вважаючи неправомірною відмову ПрАТ СК «ВУСО» у виплаті страхового відшкодування, ОСОБА_1 просив стягнути з ПрАТ СК «ВУСО» страхове відшкодування в сумі 51 175,48 грн. З ОСОБА_2 позивач просив стягнути моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 51 175,48 грн. та суму судових витрат у розмірі 3 522,67 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3 000,00 грн. та суму судових витрат у розмірі 206,35 грн.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ СК «ВУСО» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь ОСОБА_1 суми страхового відшкодування, відмовивши у задоволенні цих позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Вважає правомірною відмову у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування, оскільки у висновку експерта №31/24 від 20 лютого 2024 року за результатами проведення автотехнічної експертизи по матеріалам страхової справи, яка складена на замовлення страхової компанії, встановлено відсутність причинного зв`язку між діями водія автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ДТП, яка мала місце 07 лютого 2024 року. Також апелянт вважає, що суд безпідставно стягнув з ПрАТ СК «ВУСО» вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Legacy, д.н.з. НОМЕР_1 , в сумі 51175,48 грн. Відповідно наданого позивачем звіту експерта-товарознавця №22/73.03.24 від 12 березня 2024 року вказана сума визначена без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля. Відповідно до вказаного звіту за розрахунком оцінювача вартість завданого внаслідок пошкодження автомобіля позивача матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу склала 42 599,57 грн. Апелянт не погоджується з наявністю підстав для стягнення з ПрАТ СК «ВУСО» на користь позивача витрат за складання звіту про визначення матеріального збитку в сумі 3000,00 грн., оскільки це не відповідає вимогам спеціального законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Subaru Legacy, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2010 року випуску (а.с. 11).

З електронного європротоколу вбачається, що 07 лютого 2024 року о 14:30:00 за координатами 50.433538774; 50.544481277 сталося ДТП за участю двох транспортних засобів Subaru Legacy, д.н.з. НОМЕР_1 , та Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Обставини ДТП визначено як інцидент, що стався під час стоянки/зупинки, під час виїзду з місця стоянки/ під час відкривання дверей (а.с. 9-10).

З листа УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції від 28 березня 2024 року 565аз/41/11/2/02-2024 вбачається, що 07 лютого 2024 року патрульна поліція отримала виклик щодо ДТП без потерпілих за участю автомобілів Ford д.н.з. НОМЕР_2 та Subaru д.н.з. НОМЕР_1 . Заявник повідомив, що був припаркований з увімкненим аварійною світловою сигналізацією та здійснював висадку пасажирів, коли водій, який проїздив повз, зачепив своїм автомобілем двері автомобіля заявника. Також проінформовано, що по завершенню опрацювання вищевказаної виклику працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменті патрульної поліції подано електронний рапорт «Водії дійшли згоди щодо оформлення європротоколу. Відміна по 102. Камера 472802» (а.с. 13).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ СК «ВУСО».

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування.

20 лютого 2024 року листом № 816/2024вих/2346407 ПрАТ СК «ВУСО» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування за завдані автомобілю Subaru Legacy з номерним знаком НОМЕР_1 внаслідок ДТП збитки. Відмова обґрунтована тим, що за результатами автотехнічної експертизи водій автомобіля Ford з номерним знаком НОМЕР_2 не порушував правил дорожнього руху і його дії не є причиною ДТП. (а.с. 15).

На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_3 було складено звіт № 22/73.03.24 від 12 березня 2024 року відповідно до якого завданий власнику автомобіля Subaru Legacy з державним номером НОМЕР_1 на дату оцінки майновий збиток визначений у сумі 42 509,48 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 51 175,48 грн. (а.с. 17-29).

За складання вказаного звіту ОСОБА_1 сплатив 3000 грн. (а.с. 16).

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Стягнув з ПрАТ СК «Вусо» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 51 175,48 грн., а з ОСОБА_2 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом встановлено, що 07 лютого 2024 року о 14:30:00 за координатами 50.433538774; 50.544481277 з вини ОСОБА_2 сталася ДТП за участю транспортного засобуFord, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та транспортного засобу Subaru Legacy, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . А тому суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ПрАТ СК «ВУСО», в якому ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ПрАТ СК «ВУСО» на відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. На місці ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали європротокол. ОСОБА_2 не оспорював свою вину у вчиненні вказаної ДТП.

Представник ПрАТ СК «ВУСО» посилається на відсутність причинного зв`язку між діями водія автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та ДТП, яка мала місце 07 лютого 2024 року та посилається на було висновок автотехнічної експертизи від 20 лютого 2024 року, яка була проведена на замовлення страхової компанії по матеріалам страхової справи. Згідно висновку ДТП перебуває у причинному зв`язку з діями пасажира, а не водія автомобіля Ford, д.н.з. НОМЕР_2 .

Разом з тим, висновок експерта №31/24 від 20 лютого 2024 року в матеріалаї справи відсутній і не був предметом оцінки суду першої інстанції. Висновок експерта не долучений і до апеляційної скарги.

До апеляційної скарги представник ПрАТ СК «ВУСО» долучив роздруківку картки руху заяви, де зазначено, що ПрАТ СК «ВУСО» подавало відзив на позов до суду першої інстанції 25 червня 2024 року. Проте в матеріалах справи відсутні докази, що до відзиву ПрАТ СК «ВУСО» висновок експерта №31/24 від 20 лютого 2024 року був долучений.

Слід також враховувати, що відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» предметом страхування є цивільно-права відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки, а не водія.

Колегія суддів не може погодитися з визначеним судом розміром страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції стягнув з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 51 175,48 грн., що згідно звіту № 22/73.03.24 від 12 березня 2024 року є вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Разом з тим, відповідно до положень ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України страховик за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів несе обмежену відповідальність, та при настанні страхового випадку відшкодовує оцінену у встановленому цим Законом порядку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до лімітів відповідальності з урахуванням зносу автомобіля, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також за вирахуванням франшизи, якщо вона була встановлена договором.

Обов`язок сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається саме на винну особу.

В матеріалах справи відсутні дані, що за укладеним з ОСОБА_2 договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності була передбачена франшизу.

Відтак, з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 підлягало стягненню страхове відшкодування у розмірі відновлювального ремонту транспортного з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що згідно вказаного звіту становить 42 509,48 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про безпідставне стягнення з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 витрат за складання звіту про визначення матеріального збитку в сумі 3000,00 грн. ПрАТ СК «ВУСО» не надало суду доказів, що воно саме забезпечило складання акту оцінки вартості завданого позивачеві матеріального збитку.

Понесені позивачем витрати на складання звіту про визначення матеріального збитку направлені на відновлення його прав, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх стягнення з ПрАТ СК «ВУСО».

Враховуючи викладене, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року підлягає зміні в частині визначення розміру шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 , а також в частині стягнення із ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судових витрат. Пропорційно до задоволених вимог до ПрАТ СК «ВУСО» з ПрАТ СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 835,73 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

За наслідком розгляду апеляційної скарги, ПрАТ СК «ВУСО» за рахунок позивача підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати в суді апеляційної інстанції пропорційно до частини вимог, у задоволенні яких судом було відмовлено. За подання апеляційної скарги ПрАТ СК «Вусо» сплатило 1453,44 грн. Відтак, ПрАТ СК «ВУСО» підлягає відшкодуванню 247,08 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК «ВУСО» просило відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу в суді апеляційній інстанції в розмірі 4000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу ПрАТ СК «ВУСО» надало копію укладеного із адвокатом Шиліним В.А. договору про надання правової допомоги від 12 червня 2020 року, копію додатку №2 до вказаного договору від 01 липня 2024 року, акт приймання наданих послуг від 11 липня 2024 року, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу в даній справі в суді апеляційної інстанції, зокрема, за подання апеляційної скарги склав 4000 грн.

Надання правничої допомоги ПрАТ СК «ВУСО» адвокатом Шиліним В.А. в суді апеляційної інстанції підтверджується матеріалами справи. Відтак, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ СК «ВУСО» пропорційно до частини вимог, у задоволенні яких судом було відмовлено, підлягає стягненню 680,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Шиліна Володимира Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року змінити в частині визначення розміру шкоди та судових витрат, які підлягають стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Subaru Legacy, д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 42 509,48 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті автототварознавчого дослідження в розмірі 3000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 835,73 грн. судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» 247,08 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та 680,00 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.