Справа № 373/1291/24
Номер провадження 2/373/680/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/1291/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР»заборгованість за кредитним договором №07.05.2021-100005844 від 07.05.2021 у розмірі 21000 грн 00 коп.; судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп.

Позов обґрунтовано тим, що 07.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №07.05.2021-100005844 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 7000 грн 00 коп. з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою «Економ»/»Стандарт».

Ставка «Економ»-фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ».

В свою чергу ставка «Стандарт»- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитором, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

Первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця.

Відповідно до Заявки від 07.05.2021 Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 7000 грн 00 коп. з первинним строком на 14 днів, а відповідачем отримано кредитні кошти у вказаному розмірі, що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 08.05.2021.

Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.

29.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» уклали договір факторингу №290224-11, згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №07.05.2021-100005844 від 07.05.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків нарахованих за користування кредитом, та інших передбачених договором платежів боржником за яким є ОСОБА_1 .

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Відповідач свої зобов`язання до договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 28.05.2024 утворилась заборгованість у розмірі 21000 грн 00 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7000 грн 00 коп., за відсотками-14000 грн 00 коп.

Ухвалою від 20.06.2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві позивач надав судупаперову копію електронної пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) датованої 08.05.2021. Пропозиція містить реквізити кредитора та факсимільне відтворенням підпису кредитодавця, без зазначення посади, прізвища, ім`я та по батькові уповноваженого працівника до повноважень якого віднесено підписання з клієнтами договорів та інших документів від імені ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР».

Надана паперова копія електронної заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору (оферти), датована 08.05.2021, містить факсимільне відтворенням підпису кредитодавця, без зазначення посади, прізвища, ім`я та по батькові уповноваженого працівника до повноважень якого віднесено підписання з клієнтами договорів та інших документів від імені ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та містить електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Надана паперова копія електронного паспорта споживчого кредиту, датована 07.05.2021, містить факсимільне відтворенням підпису кредитодавця, без зазначення посади, прізвища, ім`я та по батькові уповноваженого працівника до повноважень якого віднесено підписання з клієнтами договорів та інших документів від імені ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», містить електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора та власноручний підпис відповідача, створений на екрані електронного сенсорного пристрою.

Надані представником позивача фото відповідача з паспортом громадянина України, копія картки платника податків датовані 26.04.2021, водночас договір кредиту датований 08.05.2021.

Відповідно до квитанції сформованої в системі LiqPay наданої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» 08.05.2021 за договором №07.05.2021-100005844 платник- Швидкий кредит перерахував кошти у розмірі 7000 грн 00 коп. на картку/рахунок НОМЕР_1 *01.

Також представником позивача до позовної заяви додано підтвердження укладення кредитного договору, датовано 07.05.2021, без підпису відповідача.

29.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» уклав договір факторингу з Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» №290224-11.

У розділі 3 наданої представником позивача копії договору факторингу заретушовано, на думку позивача, конфіденційну інформацію, а саме у п.п.3.2 та пп.3.3 приховано інформацію щодо ціни продажу за договором та у пп.3.4зазначеного договору частково прихована інформація щодо загальної суми прав вимоги.

У Додатку №2 до договору факторингу №290224-11 від 25.02.2024 Перелік №1, який представник позивача ідентифікує як витяг з реєстру прав вимоги №1 заретушовану, на думку позивача, конфіденційну інформацію.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №290224-11 від 29.02.2024, Акт приймання-передачі переліку №1 до договору факторингу №290224-11 від 29.02.2024 ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» передав, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» прийняв Перелік №1 права грошових вимог за якими відступається згідно Договору.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору).

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановив, що при укладенні договору був застосований факсимільний підпис кредитодавця.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 207 ЦКУ використання під час вчинення правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, в якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Отже, для застосування факсимільного підпису для оформлення договорів, вчинення інших господарських операцій необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між ними письмовій угоді, в якій погоджуються використання факсиміле і зразки справжнього (особистого власноручного підпису) та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору.

До позовної заяви такі докази представником позивача не додані, у договорі відсутня згода сторін на використання факсимільного підпису, додаткова угода представником позивача також не надана.

Крім цього, відсутні докази про те, що відповідач схвалив правочин та докази про те, що відповідач вчинив будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, зокрема й повна або часткова сплата кредитних коштів, їх приймання для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Проте, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

Квитанції сформованої в системі LiqPay наданої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» 08.05.2021 про перерахування коштів у розмірі 7000 грн 00 коп. на картку/рахунок НОМЕР_1 *01 не є належними доказом, що підтверджує виконання ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» умов договору про надання кредиту шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) відповідача, зокрема, матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність відповідачу електронного платіжного засобу № 516874*01.

Не надано представником позивача також і доказів існування будь яких правовідносин між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», щодо здійснення переказу коштів у розмірі 7000 грн 00 коп. на картку/рахунок НОМЕР_2 , тобто представником позивача не надано доказів щодо перерахування кредитних коштів відповідачу.

Відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У частині другій статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії договору факторингу, копії переліку №1 не є належним чином засвідченими копіями документів, не є засвідченими витягами з них та містять ознаки частково прихованої інформації, тому суд не приймає їх як належні, допустимі та достовірні докази у розумінні статті 77, 28, 79 ЦПК України.

Крім цього, предметом договору факторингу №290224-11 від 29.02.2024 є відступлення права вимоги за зобов`язаннями до боржників за плату.

Належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №910/16109/14).

Проте, доказів, які б підтверджували надання ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» попередньому кредитору - ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» грошових коштів за передачу права вимоги згідно Договору факторингу №290224-11 від 29 лютого 2024 року представником позивача суду не надано.

Отже, позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» не довів факт переходу до нього прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором (оферти) № 07.05.2021-100005844 від первісного кредитора.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У своїй заяві до суду позивач просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» місцезнаходження: вул. Генерала Алмазова, 13, офіс 601 м. Київ, 01133; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя І. О. Опанасюк