Єдиний унікальний номер 341/776/24
Номер провадження 2/341/346/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

установив

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позову зазначила, що 01 червня 2019 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_3 , 2022 року народження. У неї з відповідачем відсутні спільні інтереси та наявні різні погляди на спільне подружнє життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач зловживає алкогольними напоями та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє конфлікти. Продовження шлюбу та спільне проживання суперечить інтересам позивачки та інтересам їхньої дитини. Позивачка разом з дитиною проживає у своїх батьків. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 30 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 01 липня 2024 року поновлено провадження у справі. Судове засідання призначено на 16 липня 2024 року.

У судове засідання 16 липня 2024 року сторони не з`явились.

Позивачка 16 липня 2024 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі позивачки. З відповідачем не примирились. Позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в установленому законом порядку. На адресу місця реєстрації відповідача надсилалась копія ухвали про поновлення провадження у справі, яку відповідач отримав 12 липня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим, а документи йому врученими. Проте, у судове засідання відповідач не з`явився. Жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, позивачка просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Сторони зареєстрували шлюб 01 червня 2019 року у Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 5).

Від шлюбу є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10).

У судовому засіданні 30 квітня 2024 року позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові та пояснила, що за останній рік відповідач систематично вживав алкогольні напої. У зв`язку з цим у неї зникли почуття любові до відповідача. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відповідач вчиняв сварки, ображав її. До дитини відповідач не йшов та загрози їй не становив. Вона більше не може та не хоче терпіти таке ставлення відповідача до себе. Не вірить, що відповідач зміниться. Зазначила, що близько місяця вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача.

Відповідач у судовому засіданні 30 квітня 2024 року підтвердив, що зловживав спиртними напоями, проте сварки не вчиняв. Зараз не вживає спиртне, оскільки потрапив у лікарню, пройшов курс лікування. Зазначив, що любить та поважає позивачку.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав.

Розглядаючи спір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Також, суд ураховує, що наданий сторонам час для примирення не призвів до відновлення фактичних шлюбних стосунків і позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу і це є її правом.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини. Пасивна поведінка відповідача також свідчить про відсутність бажання зберегти шлюб. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 105, 112, 114 СК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 223, 178, 247, 263, 265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 01 червня 2019 року у Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 19.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 липня 2024 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ