Справа № 522/2634/24
Провадження № 2/522/3503/24
04 липня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Звонецької І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно.
Відповідно до вказаного позову позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на частки квартири АДРЕСА_1 .
В обгрунтування позову позивач вказує, що позивач разом з ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .
Маючи на меті відчужити належну йому частку квартири приватний нотаріус Місік О.Ю. повідомила позивачу, що у зв`язку з тим, що право власності на квартиру зареєстровано за позивачем під час перебування його у шлюбі з громадянкою ОСОБА_2 , то вказана частка на квартиру є спільною власністю подружжя.
Позивач не погоджується з вказаним висновком нотаріуса. В обгрунтування позивач вказує, що хоча реєстрація права власності на вказану квартиру дійсно оформлено під час перебування у шлюбі, однак кошти за квартиру були сплачені до вступу сторін у шлюб та за особисті кошти позивача, а тому і звертається до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 23.02.2024 року провадження по відкрито.
25.03.2024 року від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи. Позовну заяву просила задовольнити.
02.04.2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.
Відповідно до розписки від 02.04.2024 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи.
12.04.2024 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Ухвалою суду від 12.06.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання призначене на 04 липня 2024 року сторони не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач після ознайомлення з матеріалами справи відзиву на позов не надав, будь-які заперечення проти позову в матеріалах справи відсутні. Ухвалу про закриття підготовчого провадження з повідомленням дати судового засідання представник відповідача отримав у свій електронний кабінет.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на не явку відповідача до суду, який повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, відсутність відзиву та відсутність заперечень з боку позивача, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (індексний номер 39824448 від 30.06.2015).
31 січня 2004 між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і (Пайщики), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «КОНСОЛЬ | ЛТД», з іншої сторони, укладено Договір про сумісну діяльність з пайової участі в будівництві і багатоквартирного будинку у формі простого товариства № 0241/299-38(р).
Предметом Договору є сумісна діяльність без створення юридичної особи, на підставі об`єднання своїх вкладів шляхом простого товариства для досягнення загальної мети: будівництво багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 .
За умовами Договору, Пайщики зобов`язались в якості свого вкладу у сумісну діяльність з пайової участі у будівництві сплатити на рахунок ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» грошові кошти у і сумі еквівалентній 26 048 долара США в гривнях в період з 31 січня 2004 по 20 вересня 2006.
В свою чергу, ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» (Фірма) зобов`язалась в якості свого внеску в сумісну діяльність має завершити будівництво Об`єкту згідно з проектом і вимогами ДБН з виділенням Пайщикам по закінченню будівництва «Об`єкту» з створеної учасниками загальної дольової власності в натурі у вигляді 2-х-кімнатної квартири АДРЕСА_3 на 8 поверсі загальною проектною площею 59,2 кв.м. (п.3.2. Договору).
Запланований строк закінчення будівництва Об`єкту - 4 квартал 2006 року (п.3.4. Договору). і На виконання умов Договору, позивач ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 - третя особа у справі, в період 2003-2006 років, сплатили на рахунок ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» грошові кошти у сумі 66 207,22 гривен, що за курсом НБУ становить 17 464,40 доларів США.
Надалі, 11 липня 2006 між Фірмою та Пайщиками - Зазимко О. та ОСОБА_6 , укладено додаткову угоду до Договору, за умовами якої:
- змінені строки оплати Пайщиками грошових коштів в якості внеску (паю), а саме: еквівалент 17 464,66 доларів США - в строк до 11.07.2006; еквівалент В 583,34 доларів США - після монтажу 6-го поверху;
- визначено запланований строк закінчення будівництва Об`єкту - 4 квартал 2008 року.
В свою чергу, на виконання умов Договору в редакції додаткової угоди до Договору від 11.07.2006, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сплатили 24.01.2008 43 345,86 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру серії 01 БЇ № 113435), що за курсом НБУ становить 8 583,34 доларів США (з .розрахунку 505,00 за 100 доларів США).
17 січня 2014 між Фірмою та Пайщиками - Зазимко О. та ОСОБА_6 , укладено додаткову угоду до Договору, за умовами якої Фірма зобов`язалась завершити будівництво Об`єкту в 1 півріччі 2014 та передати Пайщикам по закінченню будівництва «Об`єкту» з створеної учасниками загальної дольової власності в натурі у вигляді 2-х-кімнатної квартири будів. № 46 на 8 поверсі загальною проектною площею 60,3 кв.м.. вартість якої визначити еквівалент 26 046,20 доларам США.
На виконання умов Договору, ТОВ фірма «КОНСОЛЬ ЛТД» передала Пайщикам - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у власність за актом приймання-передавання від 18.01.2014, пай у вигляді 2-х-кімнатної квартири АДРЕСА_5 загальною площею 60,3 кв.м.
В свою чергу, 22.12.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів , цивільного стану Одеського міського управління юстиції у Книзі реєстрації шлюбів зроблено ; відповідний актовий запис 2088.
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що сплата паю за умовами Договору №0241/299-38 (р) про сумісну діяльність з пайово участі в будівництві багатоквартирного будинку була здійснена не за грошові кошти подружжя й набуте спірне майно квартира АДРЕСА_1 , не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За приписами статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Так Верховний Суд України у постанові від 3 червня 2015 р. по справі №6-38цс15 висловив правову позицію: належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто критеріями, за якими спірному набутому майну можна надати режим спільного майна, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.
Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма ст. 60 зазначеного Кодексу вважається застосованою правильно.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 59 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Верховний Суд у постанові по справі № 546/912/16-ц від 24 січня 2020 р. зазначив, що статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями, як час набуття майна і кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Отже, у разі придбання майна в період шлюбу, але за особисті кошти таке майно не може вважатись спільним майном подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за чиї кошти воно придбане.
Таким чином, враховуючи, що шлюб між позивачем та відповідачем було укладено 22.12.2011 року суд приходить до висновку, що вказана квартира була придана за особисті кошти позивача, і факт набуття права власності квартири під час шлюбу не може свідчити про те, що вказане майно є спільною власністю подружжя.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірна квартира придбана за особисті кошти позивача, є його особистою приватною власністю, а відтак - його позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на частки квартрии АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні повний текст рішення виготовлено 19.07.2024 року.
Суддя А.В. Науменко