Справа № 459/3069/24
Провадження № 4-с/459/16/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Дем`яновської Ю.Д.,

при секретарі Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного МУМЮ Киричик В.М. у виконавчому провадженні № 54862694 щодо винесення постанови про накладення штрафу, -

в с т а н о в и в:

27.11.2024 року до Червоноградського міського суду засобами поштового зв`язку надійшла скарга ОСОБА_1 , подана в його інтересах адвокатом Шикун О.Є., на постанову головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного МУМЮ Киричик В.М. від 23.10.2024 року у ВП № 54862694. Одночасно зі скаргою подано заяву про поновлення строку подання скарги, яку мотивована, зокрема, тим, що оскаржувану постанову він отримав 31.10.2024 року на підтвердження чого подає відповідні докази, після чого в межах процесуального строку звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області з позовом до головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного МУМЮ Киричик В.М., яким просив визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області відмовлено у відкритті провадження у справі з мотивів обрання позивачем невірного процесуального способу звернення при оскарження дій державного виконавця стороною виконавчого провадження.

Вирішуючи питання поновлення строку подачі скарги на дії державного виконавця та прийняття скарги до провадження, суд виходить з наступного.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 у справі № 2610/16140/2012, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до статті 1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ч.1 ст.447 ЦПК України визначено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Одночасно, рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (частина п`ятої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження").

Вирішуючи питання поважності причини пропуску процесуального строку на звернення зі скаргою, суд враховує те, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 123 ЦПК України). При цьому, перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 759/20392/18 зазначено, що виходячи з результату системного аналізу статей 123, 124, 126 ЦПК України із положеннями пункту "а" частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок, тобто після фактичної обізнаності особи про порушення її прав і свобод. (Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20) та від 07 липня 2021 року у справі № 127/2-200/2004 (провадження № 61-16384св19)).

Таким чином, строки подання скарги є процесуальними, та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Верховний Суд постановою від 23 червня 2022 року у справі № 914/2265/20 вказав, що: "Водночас об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 04.02.2022 у справі № 925/308/13-г зазначила, що за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо. У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо). У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г".

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При цьому при зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом (постанова ВС від 31.07.2023 по справі № 2-3187/11).

Як вказано в заяві про поновлення строку для подання скарги, скаржник з 31.10.2024 року був обізнаний з існуванням оскаржуваної постанови, в зв`язку з чим 11.11.2024 року скерував до Червоноградського міського суду Львівської області відповідний позов.

За наслідками поданого позову, ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області відмовлено у відкритті провадження у справі з мотивів обрання позивачем невірного процесуального способу звернення при оскарження дій державного виконавця стороною виконавчого провадження.

Так, однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність, тобто використання сторонами вільного розсуду при розпорядженні своїми правами та виборі способу захисту їх прав.

Будучи обізнаним з існування оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 самостійно обрав спосіб оскарження постанови державного виконавця, який не відповідав встановленим відповідними главами ЦПК вимогам, що в подальшому призвело до пропуску процесуального строку звернення з даною скаргою. При цьому, скаржник жодним чином не був обмеженим у зверненні до суду в належний спосіб. Помилка скаржника в обранні неналежного порядку захисту його прав як сторони виконавчого провадження не може слугувати достатньою причиною для обґрунтування поважності причин пропуску строків звернення до суду з даною скаргою.

Таким чином, беручи до уваги, що заявником не доведено належними та достатніми доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у поновленні заявнику строку для подачі скарги.

Нормою ч.2 ст.126 ЦПК України визначено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку, встановленого законом і судом відмовлено в поновленні такого строку з огляду на відсутність поважних причин такого пропуску, суд дійшов до висновку про залишення скарги без розгляду та повернення її заявнику.

Керуючись ст. ст.126, 447, 448, 449 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на на дії головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного МУМЮ Киричик В.М. у виконавчому провадженні № 54862694 щодо винесення постанови про накладення штрафу- залишити без задоволення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Луцького ВДВС у Луцькому районі Волинської області Західного МУМЮ Киричик В.М. у виконавчому провадженні № 54862694 щодо винесення постанови про накладення штрафу - залишити без розгляду та повернути таку заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено 28.11.2024 року

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська