Справа № 577/3260/24
Провадження № 2/577/944/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцової О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення матері батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір?ю малолітнього ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_2 останнім часом самоусунулась від виховання та утримання своєї дитини, на даний час вирішує питання влаштування особистого життя та задоволення власних потреб. Сім?я ОСОБА_3 знаходиться на контролі відділу «Служба у справах дітей» з серпня 2019 року як така, де мати зловживає спиртними напоями та неналежним чином здійснює догляд за утриманням та вихованням малолітнього сина. За цей час працівниками відділу «Служба у справах дітей» неодноразово з матір?ю дитини проводились профілактичні бесіди, роз`яснювалось про необхідність відвідування дитиною дитячого садочка, ОСОБА_2 попереджалась про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, але профілактична робота не дала жодних позитивних результатів. При цьому, до відділу «Служба у справах дітей» та Конотопського міського центру соціальних служб систематично надходять усні повідомлення про те, що дитина знаходиться без належного догляду. Так, 23.04.2024 року в чергове надійшло анонімне повідомлення у телефонному режимі до фахівця міського центру соціальних служб про те, що ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , разом із співмешканцем та сторонніми особами розпивали спиртні напої, в той час як дитина перебувала без належного догляду, у присутності дитини лунала нецензурна лайка, дитина була брудна та голодна. Працівники відділу «Служба у справах дітей» спільно з фахівцями Конотопського міського центру соціальних служб виїхали за вказаною адресою. У результаті виїзду інформація підтвердилась. Крім того, на момент відвідування у будинку було брудно, стояв неприємний запах сечі та перегару. У кухні спостерігались сліди застілля. Постільна білизна дитини була брудна, продукти харчування відсутні, в кімнатах скрізь розкидані речі, на кухні велика кількість недопалків та брудного посуду. Від ОСОБА_2 відчувався стійкий запах алкоголю. У кімнаті спав співмешканець ОСОБА_2 . При спробі його розбудити фахівці центру та служби пересвідчились, що він також перебував в стані алкогольного сп`яніння. У таких умовах не можна було залишати дитину, тому ОСОБА_4 забрала до себе ОСОБА_5 , яка є дружиною брата співмешканця ОСОБА_2 23.04.2024 року негайно було направлено клопотання до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, оскільки і раніше вона попереджалась про відповідальність щодо неналежного догляду за сином, але жодних висновків для себе так і не зробила. Після обстеження житлово-побутових умов проживання 24.04.2024 року дитину повернули матері, але ОСОБА_5 почала ОСОБА_4 забирати на усі вихідні до себе. Хлопчик із задоволенням йшов до неї і при цьому дуже не хотів повертатися до своєї матері, стверджуючи, що вона погана та зла. З метою контролю за умовами проживання ОСОБА_1 після вжиття профілактичних заходів по відношенню до його матері 09.05.2024 року проведено обстеження житлово-побутових умов проживання, у ході якого встановлено, що мати з дитиною знаходилась, з її слів, у м. Києві, її співмешканець після надмірного вживання спиртних напоїв, не міг навіть пояснити, де знаходяться його цивільна дружина та її дитина. У будинку було брудно, смерділо, продукти харчування були відсутні взагалі. 15.05.2024 року 10 год. 30 хв. мати з дитиною були вдома, також вдома був співмешканець, який в цей час спав. У будинку було брудно, продукти харчування були відсутні, мати була твереза, але від неї відчувався запах перегару. За інформацією Конотопського міського центру соціальних служб від 04.06.2024 року №01-03/353 складні життєві обставини у сім`ї ОСОБА_2 є затяжними та посилюються. На даний час дитиною опікується ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне відібрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав, так як мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім того, просять стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини.

В судовому засіданні представник позивача виконавчого комітету Конотопської міської ради Циганок І.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 3 ст. 4 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Ч. 1 ст. 170, п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, коли: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Конотоп, батьком записано ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с.8, 10).

Відповідно до копії постанов від 30.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ( а.с. 11).

З актів обстеження умов проживання від 23.04.2024 року, 24.04.2024 року, 09.05.2024 року та 15.05.20124 року вбачається, що в будинку відповідача за адресою: АДРЕСА_1 умови проживання незадовільні, стійкий неприємний запах, скрізь розкидане сміття, брудна постільна білизна, продукти харчування відсутні ( а.с. 14-16).

Згідно інформації Конотопського міського центру соціальних служб № 01-03/535 від 04.06.2024 року встановлено, що сім`ї ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , з 29.04.2024 року надається соціальна послуга соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Робота з родиною спрямована на створення у помешканні належних побутових умов для проживання та розвитку дитини, підвищення у батьків рівня навичок відповідального батьківства та набуття навичок планування бюджету та ведення домашнього господарства, формування навичок здорового способу життя. Протягом супроводу з матір`ю та її співмешканцем постійно проводилися профілактичні бесіди щодо підвищення виховного потенціалу та відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, їх попереджено про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків. Співмешканець матері, ОСОБА_7 , не працює, вживає алкогольні напої, неодноразово під час відвідування сім`ї він перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та похмілля. ОСОБА_2 працює продавцем на ринку, часто не буває вдома, в цей час за сином доглядає її співмешканець. Мати також була помічена у вживанні спиртних напоїв, під час відвідування сім`ї вона мала запах алкоголю. Також до центру соціальних служб зверталися сусіди сім`ї ОСОБА_3 та повідомляли про неналежне виконання ними батьківських обов`язків. Зі слів сусідів, батьки вживають алкоголь, недостатньо доглядають за дитиною, хлопчик майже не гуляє на вулиці, не відвідує дитячий садок. На початку роботи з сім`єю умови проживання були незадовільні: в кімнатах брудно, розкидані речі, немитий посуд, неприємний запах. На даний час мати поприбирала, поскладала речі, але в будинку залишився неприємний запах, брудні стіни на кухні, брудна плита та меблі. Матері було рекомендовано влаштувати в сина ОСОБА_4 до ЗДО, для забезпечення здобуття ним дошкільної освіти. Мати відвідала завідувачку ЗДО «Райдужний» з метою отримання переліку документів для відвідування садочка та разом з сином, почала проходити медичну комісію для влаштування його в садочок. Складні життєві обставини є затяжними та посилюються (а.с.17).

З висновку № 82 оцінки потреб сім`ї ОСОБА_3 вбачається, що мати здатна частково задовольнити потреби дитини, її батьківський потенціал недостатній (а.с. 18).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради №01-14/369 від 07.06.2024 року вважає за доцільне відібрати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з ухиленням від виконання обов`язків щодо виховання дитини. Відібрання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дитини (а.с.5-7)

Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи характер поведінки відповідача та обставини справи, необхідно відібрати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, попередивши останню про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Суд вважає необхідним роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за її заявою може ухвалити рішення її повернення.

Разом з тим, щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини слід зазначити наступне.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За приписами ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати (ч.1 ст. 273 СК України).

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст. 273 СК України).

Згідно із правозастосовними орієнтирами викладеними у п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття на користь установи (закладу) чи особи, в якої перебуватиме дитина, починаючи стягнення з 17.06.2024 року до його повноліття.

Керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Законом України "Про охорону дитинства", ст.ст. 4, 151, 164, 170 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги виконавчого комітету Конотопської міської ради задовольнити.

Відібрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку із ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Передати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , органу опіки та піклуванням Конотопської міської ради для подальшого влаштування.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у випадку якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за заявою матері може ухвалити рішення про її повернення.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на користь установи (закладу) чи особи, в якої перебуватиме дитина, починаючи стягнення з 17 червня 2024 року до його повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: виконавчий комітет Конотопської міської ради, 41600 м. Конотоп пр. Миру, 8, .

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 22 липня 2019 року органом 5917, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Буток Т. А.