печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/19840/20-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання протиправними дій та відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань за договором, -

позивач ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Малиновська В.Д.

представники відповідача - адвокат Яндульський Д.В.

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати неправомірними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») щодо порушення Умов та правил надання банківських послуг під час проведення процедури «Chargeback» за заявками ОСОБА_1 щодо транзакцій, проведених з 28.03.2017 року по 11.09.2017 року; стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 відшкодування за спричинені збитки у загальному розмірі 102 500 доларів США; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» згідно Угоди №SAMDNWFC9 від 28.03.2017 року.

17.03.2017 року ОСОБА_1 було відкрито торговий рахунок в компанії Trade12 (Exo Capital Markets Ltd), яка знаходиться під управлінням UK Company Global Fin Services Limited (Reg. No: 09836699) operation address Tomimae 5, Tallinn 10145, Estonia, для отримання торгових послуг.

У період із березня по вересень 2017 року з платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , було здійснено 22 платежі на загальну суму 112 500 доларів США.

Вказує, що позивачем так і не було отримано жодних торгових послуг від Trade12 (Exo Capital Markets Ltd), оскільки останній імітував свою діяльність та є шахрайською організацією.

30.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» для ініціювання процедури повернення коштів Сhargeback.

Так, згідно п. 1.1.1.76. Умов та правил надання банківських послуг Chargeback - фінансова претензія банку-емітента банку-екваєру на повернення платежу за проведеною транзакцією в порядку визначеному міжнародними платіжними системами та внутрішньобанківською документацією.

Іншими словами - Chargeback - це встановлена в банківських правовідносинах процедура опротестування транзакції банком-емітентом з метою захисту прав платника, при якій сума платежу безакцептно списується з одержувача (банку-еквайра) і повертається платнику, після чого обов?язок доведення істинності транзакції покладається на одержувача. Поворотний платіж може бути оскаржений шляхом виставлення повторної фінансової вимоги (second presentment, representment), в даній процедурі з одного боку виступає одержувач і банк-еквайєр, з іншого банк-емітент і платник (власник картки). Процедура регламентована платіжними системами Visa і MasterCard, в тому числі має тимчасове обмеження, а також мінімальну суму транзакції для подачі заяви.

Для того, щоб оскаржити платіж платник (власник картки) звертається в банк-емітент з письмовою заявою із зазначенням номеру картки, дати, суми транзакції, відомостей про одержувача коштів із обов?язковим наданням вагомих доказів для опротестування транзакції як несанкціонованої, шахрайської, помилкової чи у разі не надання товару/послуг. Далі банк-емітент проводить розслідування і в разі правоти заявника списує з карткового рахунку одержувача опротестовану суму платежу і повертає її платнику.

Відповідно до п. 1.1.1.57. Умов та правил надання банківських послуг претензія Клієнта за карткою АТ КБ «ПриватБанк» - фінансова претензія Держателя картки АТ КБ «ПриватБанк» за карткою на повернення платежу зі здійсненної транзакції, яка виставляється у разі відмови Держателя картки від списання з його карткового рахунка, яке встановлюється Держателем картки після одержання ним виписки з Банку.

Після ініціювання ОСОБА_1 процедури повернення коштів Сhargeback, АТ КБ «ПриватБанк» було взято в роботу 15 із 22 транзакцій, оскільки (як було повідомлено ОСОБА_1 в телефонній розмові із співробітником АТ КБ «ПриватБанк») згідно з Chargeback Guide, існує ліміт на отримання заявок.

Як виявилося згодом, у відповіді від 05-09-2019 року №20.1.0.0.0/7-190829/2764 на адвокатський запит за вих. №20/08-02 від 20.08.2019 року було вказано, що у АТ КБ «ПриватБанк» відсутні ліміти щодо кількості заявок на проведення претензійної роботи, отриманих від клієнта протягом дня.

Отже, враховуючи відсутність у АТ КБ «ПриватБанк» лімітів на отримання заявок по процедурі Сhargeback, 30.09.2017 року банком було неправомірно та необґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 прийняти до розгляду 7 заявок на загальну суму 39 800 доларів США.

В подальшому 10 з 15-ти, раніше прийнятих заявок, було закрито АТ КБ «ПриватБанк» з наступної причини: «провести претензійну роботу неможливо, оскільки сума не була списана з Вашої карти».

Також зазначає, що 26.10.2017 року у відповідь на численні листи ОСОБА_1 про незгоду із закриттям вищезазначених заявок, у телефонній розмові Клієнтом було отримано відповідь, що «по заявках на повернення отримано відмову на основі правил міжнародних платіжних систем». А тому, з огляду на повідомлення співробітниками банку декількох причин закриття заявок, і досі незрозуміло, на яких підставах АТ КБ «ПриватБанк» не було ініційовано претензійну роботу по заявках №№485656, 485658, 485635, 485637, 485639, 485640, 485661, 485662, 485646, 485643.

Вважає, що такі протиправні дії відповідача призвели до збитків позивача на загальну суму 47 700 доларів США.

По 2 заявках №485629 та №485632 грошові кошти було повернуто, а щодо інших 3-х заявок, а саме: №№ 485626 , 485627 , 485628 , АТ КБ «ПриватБанк» вказав, що дані операції було спростовано Trade12 у банкові-еквайрові.

Згідно з п. 2.1.4.57.1. Умов та Правил надання банківських послуг, банк зобов?язаний ініціювати арбітражний процес за умови, що така заява подана Клієнтом не пізніше 35 днів для платіжної системи MasterCard з дня отримання Банком «second presentment».

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» отримавши від еквайера «second presentment» відносно операцій за заявками №№485626, 485627, 485628, та отримавши відповідні заяви від ОСОБА_1 з дотриманням 35-ти денного строку, було зобов`язано ініціювати арбітражний процес.

Проте, АТ КБ «ПриватБанк» після отримання «second presentment» та заяви ОСОБА_1 не було ініційовано арбітражний процес, що в свою чергу призвело до збитків позивача на загальну суму 15 000 доларів США.

Вказує, що АТ КБ «ПриватБанк» було неправомірно та необґрунтовано:

1) відмовлено прийняти до розгляду 7 (сім) заявок на загальну суму 39 800 доларів США по процедурі Сhargeback (порушено п. 2.1.4.57.2. Умов та правил надання банківських послуг);

2) закрито 10 (десять) заявок на загальну суму 47 700 доларів США (заявки №№485656, 485658, 485635, 485637, 485639, 485640, 485001, 485662, 485646, 485643), не виставивши фінансову претензію Сhargeback до банку-екваєру (порушено п. 2.1.4.57.2. Умов та правил надання банківських послуг);

3) не ініційовано арбітражний процес по 3 заявках на загальну суму 15 000 (п?ятнадцять тисяч) доларів США, після отримання АТ КБ «ПриватБанк» second presentment (відповідь від еквайера відносно операцій за заявками №№485626, 485627, 485628) (порушено п. 2.1.4.57.1. Умов та правил надання банківських послуг).

Вважає, що оскільки АТ КБ «ПриватБанк» було неналежно надано банківські послуги позивачу, в порушення умов Угоди №SAMDNWFC9 від 28.03.2017 року, то збитки у загальному розмірі 102 500, 00 доларів США, які були спричинені позивачу, внаслідок вказаних дій відповідача, повинні бути відшкодовані останнім, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів (а. с. 124, т. 1).

Копію ухвали про відкриття провадження направлено на адресу сторін, крім того відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками. Також вказану ухвалу було направлено до електронного кабінету учасника справи та на зазначені адреси електронної пошти сторін (а. с. 125, т. 1).

10.09.2020 року надійшов відзив на позов відповідача, у якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому. Зокрема, у відзиві зазначено, що за зверненням ОСОБА_1 банком було ініційовано претензійну роботу згідно з правилами Міжнародної платіжної системи MasterCard з приводу оскарження проведених операцій з платіжної карти клієнта. Щодо оскарження транзакцій, проведених з платіжної карти клієнта № НОМЕР_6 у період з 28.03.2017 року по 25.05.2017 року, то слід зазначити, що згідно з правилами Міжнародної платіжної системи MasterCard претензійна робота проводиться за транзакціями, які були здійснені не пізніше ніж за 120 днів до моменту звернення. Тобто за транзакціями за період, з 28.03.2017 року по 25.05.2017 року, станом на день звернення клієнта вищезазначений строк сплив. Відносно лімітів на проведення заявок на проведення претензійної роботи, отриманих від клієнта протягом дня. На письмове звернення клієнта Банком було надано відповідь, що у банку відсутні ліміти на проведення претензійної роботи. За результатами оскарження за заявками №485629 та №485632 було повернуто кошти, які було зараховано 21.03.2018 року на карту ОСОБА_1 . По даних заявках при виставленні спору відповідач не пішов на спростування, тому справа виграна і документи від платіжної системи до АТ КБ «ПриватБанк» не надходили. Інші транзакції було програно, так як позиція MasterCard полягає в тому, що при поповненні аккаунта, послуга була надана, а отже претензійна робота не ведеться. Відповідно до міжнародного операційного бюлетеня N?10 від 03.10.2013 року з 21 квітня 2016 року платіжна система MasterCard не проводить повернення грошових коштів за операціями, пов`язаними з інвестиціями, валютними операціями та операціями, пов?язаних з переказом грошових коштів на брокерські рахунки. Таким чином, Банки-емітенти позбавлені можливості проводити оспорювання транзакціями за вищезазначеними операціями. Враховуючи вищевикладене, Банк позбавлений можливості ініціювати проведення арбітражного процесу за проведеними транзакціями переказу грошових коштів на брокерські рахунки. Позиція MasterCard щодо брокерських операцій є такою, що послуга була надана, якщо кошти клієнта були успішно зараховані на його торговий рахунок. Також вважає, витрати на професійну правничу допомогу є не обґрунтованими (а. с. 134-144, т. 1).

15.09.2020 року надійшла відповідь на відзив позивача, у якій, зокрема, зазначено, що відповідач належним чином не проінформував позивача щодо процедури Chargeback. Відповідачем було відмовлено в ініціюванні претензійної роботи по 7 заявках позивача, у зв`язку з пропуском строку звернення. При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних доказів та обґрунтування того, що строк звернення із заявою за процедурою Chargeback складає 120 днів, однак працівниками відповідача вказаний строк інтерпретується по різному. Також, відповідач неправомірно відмовив в ініціюванні претензійної роботи по заявці щодо транзакції, яка відбулась 12.07.2017 року, у зв?язку з пропуском строку (за твердженням відповідача 120 днів), адже, позивач звернувся 30.09.2017 року, тобто в межах строку. Відповідач не навів обґрунтування причин закриття претензійної роботи по 10 заявках. АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно не було ініційовано арбітражний процес по трьох заявках, адже: позивач виконав всі необхідні умови (звернувся із заявою у встановлений строк, надав погодження щодо відшкодування коштів, понесених банком, у разі програшу процесу); по двох заявках, що стосувались транзакцій, вчинених за аналогічних обставин, арбітражний процес було ініційовано та повернуто кошти. З наведеного вбачається суперечливість та неоднозначність позиції відповідача щодо умов та підстав проведення процедури Chargeback, що потягло за собою позбавлення позивача права на повернення належних йому грошових коштів (а. с. 147-174, т. 1).

15.09.2020 року від позивача надійшло клопотання про поновлення та надання додаткового строку для подання доказів (а. с. 175-180, т. 1).

18.09.2020 року від відповідача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів (а. с. 185-188, т. 1).

23.09.2020 року представником позивача - адвокатом Малиновською В. Д. подано додаткові пояснення до клопотання про витребування доказів (а. с. 189-193, т. 1).

23.09.2020 року представником позивача - адвокатом Малиновською В. Д. подано клопотання про долучення доказу, поновлення та надання додаткового строку для подання доказів (а. с. 194-200, т. 1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року клопотання про витребування доказів, подане разом із позовом, - задоволено частково, витребувано у Представництва МастеркардЮроп СА - завірену належним чином копію Правил Mastercard, в т.ч. щодо здійснення процедури сhargeback, з перекладом на українську мову; у АТ КБ «Приватбанк»: перелік заявок, отриманих банком від ОСОБА_1 щодо повернення коштів за процедурою сhargeback та які номери були присвоєні даним заявкам банком; інформацію про перелік дій, вчинених працівниками претензійного відділу АТ КБ «Приватбанк», направлених на повернення коштів в рамках процедури chargeback (в копіях); інформацію про результати перегляду АТ КБ «Приватбанк» кожної заявки, отриманої від ОСОБА_1 щодо повернення коштів за процедурою chargeback, та які рішення було прийнято по кожній із заявок; копії документів (звернень ОСОБА_1 ) на основі яких банком було розпочато процедуру chargeback за номерами заявок: №485626; №485627; №485628; №485629; №485632; інформацію щодо ініціювання ОСОБА_1 повернення 7 транзакцій, які не потрапили на розгляд АТ КБ «Приватбанк», а саме: номери заявок; копії звернення ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк»; копії відповіді АТ КБ «Приватбанк» щодо відмови взяття у роботу відповідних заявок; присвоєні коди МСС (MerchantCategoryCode); інформацію щодо 10 транзакцій ОСОБА_1 , по яких було відмовлено у відкритті процедури chargeback, а саме: копії звернення ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк»; копії відповіді АТ КБ «Приватбанк» щодо відмови у відкритті процедури chargeback по відповідних заявках; присвоєні коди МСС (MerchantCategoryCode); усі документи по фінансових претензіях, які були направлені АТ КБ «Приватбанк» банку-еквайра, який обслуговував рахунок отримувача коштів спірних транзакціях (в копіях); усі документи по відповідях, які були отримані АТ КБ «Приватбанк» від банку-еквайра, який обслуговував рахунок отримувача коштів (в копіях); копії документів, які були надіслані АТ КБ «Приватбанк» до банка-еквайра та міжнародної платіжної системи Masterсard, відповідно до Регламенту ведення претензійної роботи і обробки підтримуючої документації по операціях, здійснених з використанням платіжних карт Masterсard International і Visa International по заявкам: №485626; №485627; №485628; №485629; №485632; копії документів, отриманих АТ КБ «Приватбанк» від міжнародної платіжної системи та банк-еквайра, за результатами розгляду заявок; №485626; №485627; №485628; №485629; №485632; копії всіх матеріалів листування між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» з питань процедури chargeback; копію Регламенту ведення претензійної роботи і обробки підтримуючої документації по операціях, здійснених з використанням платіжних карт MasterсardInternational і VisaInternational (а. с. 201-202, т. 1).

07.10.2020 року представником позивача - адвокатом Малиновською В. Д. подано клопотання про долучення доказу (а. с. 212-215, т. 1).

11.11.2020 року від Представництва МастеркардЮроп СА надійшов лист про неможливість надати завірену належним чином копію Правил Mastercard, в т.ч. щодо здійснення процедури сhargeback, з перекладом на українську мову в строк визначений ухвалою суду про витребування доказів від 24.09.2020 року (а. с. 223-237, т. 1).

27.01.2021 року представником позивача - адвокатом Малиновською В. Д. подано клопотання про витребування доказів (а. с. 241-242, т. 1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року витребувано у Представництва «МАСТЕРКАРД ЮРОП СА» паперові копії електронних версій Правил Mastercard та Посібника з процедури Chargeback на англійській мові у редакції (редакціях), чинній (чинних) станом на 2017 р. - 2018 р., а у разі їх відсутності - у редакції 2021 року (а. с. 245, т. 1).

09.02.2021 року від Представництва «МАСТЕРКАРД ЮРОП СА» надійшла паперова копія електронної версії Правил Mastercard, викладених англійською мовою, в редакції від 11 грудня 2020 року, паперова копія електронної версії Посібника з процедури Chargeback, викладеного англійською мовою, в редакції від 16 липня 2020 року (а. с. 10-12, т. 2, а. с. 1-733, т. 3, а. с. 1-403, т. 4).

04.03.2021 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява на виконання ухвали суду про витребування доказів (а. с. 8-25, т. 5).

19.05.2021 року представником позивача - адвокатом Малиновською В. Д. подано переклад окремих частин із англійської на українську мову паперової копія електронної версії Правил Mastercard та паперової копії електронної версії Посібника з процедури Chargeback, викладених англійською мовою, завірений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А. М., також пояснення до вказаного перекладу (а. с. 26-156, т. 5).

19.05.2021 року від представника позивача - адвоката Малиновської В. Д. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (а. с. 157-160, т. 5).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2021 року провадження у справі зупинено (а. с. 163, т. 5).

05.09.2023 року від представника позивача - адвоката Малиновської В. Д. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (а. с. 166-168, т. 5).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2023 року поновлено провадження у справі (а. с. 169, т. 5).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 182, т. 5).

У судовому засіданні, яке відбулось 12.08.2024 року, досліджено письмові докази, які містяться у матеріалів справи (а. с. 232-233, т. 5).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Малиновська В. Д. у судовому засіданні надала пояснення, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Яндульський Д. В. у судовому засіданні надав пояснення, просив відмовити у задоволенні позову, з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов?язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» згідно Угоди №SAMDNWFC9 від 28.03.2017 року.

17.03.2017 року ОСОБА_1 було відкрито торговий рахунок в компанії Trade12 (Exo Capital Markets Ltd), яка знаходиться під управлінням UK Company Global Fin Services Limited (Reg. No: 09836699) operation address Tomimae 5, Tallinn 10145, Estonia, для отримання торгових послуг.

У період із березня по вересень 2017 року з платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 , було здійснено 22 платежі на загальну суму 112 500 доларів США.

ОСОБА_1 так і не було отримано жодних торгових послуг від Trade12 (Exo Capital Markets Ltd), оскільки останній імітував свою діяльність та є шахрайською організацією.

30.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» для ініціювання процедури повернення коштів chargeback.

Так, згідно п. 1.1.1.76. Умов та правил надання банківських послуг Chargeback - фінансова претензія банку-емітента банку-екваєру на повернення платежу за проведеною транзакцією в порядку визначеному міжнародними платіжними системами та внутрішньобанківською документацією.

Chargeback - це встановлена в банківських правовідносинах процедура опротестування транзакції банком-емітентом з метою захисту прав платника, при якій сума платежу безакцептно списується з одержувача (банку-еквайра) і повертається платнику, після чого обов?язок доведення істинності транзакції покладається на одержувача. Поворотний платіж може бути оскаржений шляхом виставлення повторної фінансової вимоги (second presentment, representment), в даній процедурі з одного боку виступає одержувач і банк-еквайєр, з іншого банк-емітент і платник (власник картки). Процедура регламентована платіжними системами Visa і MasterCard, в тому числі має тимчасове обмеження, а також мінімальну суму транзакції для подачі заяви.

Для того, щоб оскаржити платіж платник (власник картки) звертається в банк-емітент з письмовою заявою із зазначенням номеру картки, дати, суми транзакції, відомостей про одержувача коштів із обов?язковим наданням вагомих доказів для опротестування транзакції як несанкціонованої, шахрайської, помилкової чи у разі не надання товару/послуг. Далі банк-емітент проводить розслідування і в разі правоти заявника списує з карткового рахунку одержувача опротестовану суму платежу і повертає її платнику.

Відповідно до п. 1.1.1.57. Умов та правил надання банківських послуг претензія Клієнта за карткою АТ КБ «ПриватБанк» - фінансова претензія Держателя картки АТ КБ «ПриватБанк» за карткою на повернення платежу зі здійсненної транзакції, яка виставляється у разі відмови Держателя картки від списання з його карткового рахунка, яке встановлюється Держателем картки після одержання ним виписки з Банку.

Після ініціювання ОСОБА_1 процедури повернення коштів chargeback, АТ КБ «ПриватБанк» було взято в роботу 15 із 22 транзакцій.

У відповіді від 05-09-2019 року №20.1.0.0.0/7-190829/2764 на адвокатський запит за вих. №20/08-02 від 20.08.2019 року було вказано, що у АТ КБ «ПриватБанк» відсутні ліміти щодо кількості заявок на проведення претензійної роботи, отриманих від клієнта протягом дня.

В подальшому 10 з 15-ти, раніше прийнятих заявок, було закрито АТ КБ «ПриватБанк», а саме: не було ініційовано претензійну роботу по заявках №№485656, 485658, 485635, 485637, 485639, 485640, 485661, 485662, 485646, 485643.

По 2 заявках №485629 та №485632 грошові кошти було повернуто, а щодо інших 3-х заявок, а саме: №№485626, 485627 , 485628 , АТ КБ «ПриватБанк» вказав, що дані операції було спростовано Trade12 у банкові-еквайрові.

Відповідно до загального правила про відшкодування шкоди, закріпленого в ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року, банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів та/або еквайринг на підставі внутрішньобанківських правил, розроблених відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів НБУ і правил платіжних систем.

Відповідно до п. 14 Положення, електронний платіжний засіб має містити обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Платіжна організація має право в правилах платіжної системи встановити додаткові реквізити електронного платіжного засобу.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.2 Постанови правління НБУ від 30 квітня 2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» користувач зобов`язаний використовувати спеціальний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Порядок відкликання розрахункових документів передбачено ст. 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у відповідності до п. 23.1 ст. 23 якого платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання. Відповідальність при здійсненні переказу коштів регламентується розділом VII Закону.

При цьому п. 32.3 Закону встановлено, що банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених п. 22.6 ст. 2 цього Закону.

Згідно п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакцій чинній на момент виникнення ні спірних правовідносин) платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ.

Встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого періоду самостійно було особисто та за своєю волею ініційовано платежі за допомогою використання реквізитів платіжної картки.

Згідно п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платіжна система (крім внутрішньобанківської платіжної системи) діє відповідно до правил, установлених платіжною організацією відповідної платіжної системи. Внутрішньобанківська платіжна система діє відповідно до внутрішніх документів банку.

Chargeback (поворотний платіж) - це встановлена в банківських правовідносинах процедура опротестування транзакції банком-емітентом з метою захисту прав платника, при якій сума платежу безакцептно списується з одержувача (банку-еквайра) і повертається платнику, після чого обов`язок доведення істинності транзакції покладається на одержувача. Технологія повернення платежу використовується в системах взаєморозрахунків з пластикових карт. Поворотний платіж може бути оскаржений шляхом виставлення повторної фінансової вимоги (second presentment, representment), в даній процедурі з одного боку виступає одержувач і банк-еквайєр, з іншого банк-емітент і платник (власник картки). Процедура регламентована платіжними системами Visa і MasterCard, в тому числі має тимчасове обмеження, а також мінімальну суму транзакції для подачі заяви. Для того, щоб оскаржити платіж платник (власник картки) звертається в банк-емітент з письмовою заявою із зазначенням номеру картки, дати, суми транзакції, відомостей про одержувача коштів із обов`язковим наданням вагомих доказів для опротестування транзакції як несанкціонованої, шахрайської чи помилкової. Далі банк-емітент проводить розслідування і в разі правоти заявника списує з карткового рахунку одержувача опротестовану суму платежу і повертає її платнику. Істотним при даній процедурі є те, що правила процедури Chargeback дають можливість саме банку-емітенту (відповідачу) самостійно вирішувати, в якому випадку опротестування є правомірним і вимагає розгляду, а в якому ні.

Підставою в застосуванні процедури Chargeback є в тому числі ненадання якісних послуг клієнта або є якщо послуга не відповідає опису, проте платіжною системою підтверджено своїми рішеннями належне та фактичне виконання транзакцій, що також підтверджується виписками банку - еквайру, з яких вбачається, що кошти були зараховані в повному обсязі на рахунок отримувача - торгівельного майданчика.

Встановлено, що ОСОБА_1 так і не було отримано жодних торгових послуг від Trade12 (Exo Capital Markets Ltd), оскільки останній імітував свою діяльність та є шахрайською організацією, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» для ініціювання процедури повернення коштів Chargeback.

Відповідно до п. 1.1.1.57. Умов та правил надання банківських послуг претензія Клієнта за карткою АТ КБ «ПриватБанк» - фінансова претензія Держателя картки АТ КБ «ПриватБанк» за карткою на повернення платежу зі здійсненної транзакції, яка виставляється у разі відмови Держателя картки від списання з його карткового рахунка, яке встановлюється Держателем картки після одержання ним виписки з Банку.

Так, згідно п. 1.1.1.76. Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» Chargeback - фінансова претензія банку-емітента банку-екваєру на повернення платежу за проведеною транзакцією в порядку визначеному міжнародними платіжними системами та внутрішньобанківською документацією.

Пунктом 10.1.7. Глави 10 Правил Мастеркард (MasterCard) встановлено обов`язок банку задовольняти вимогу Власника рахунку щодо можливості оскарження та можливості повернення платежів.

Таким чином, дане положення повністю спростовує твердження АТ КБ «ПриватБанк» про те, що ініціювання арбітражного оскарження є лише правом банку і виконується на його розсуд.

У Главі 1 Чарджбек Гайд Правил Мастеркард (MasterCard) - наведена загальна інформація щодо етапів оскарження транзакції та подання заявки на арбітраж. Також, серед умов, за наявності яких банк-емітент може порушити арбітражне повернення платежу, визначено: «може опротестувати інформацію, надану банком-еквайєром».

У даній справі, ОСОБА_1 надавав разом із заявою на опротестування транзакцій та заявою на ініціювання арбітражу детальну аргументацію того, що послуга, надана йому не відповідала опису.

Так, Глава 2 Чарджбек Гайд Правил Мастеркард (MasterCard) передбачає умови, за наявності яких банком може бути розглянуте опротестування транзакцій власником карти, серед них: «послуга не відповідає опису».

Позивачем було ініційовано опротестування транзакцій саме на підставі того, що послуга не відповідала опису.

Глава 2 Чарджбек Гайд Правил Мастеркард (MasterCard) передбачає умови, за наявності яких спір власника картки не має передаватись на розгляд.

Серед них відсутня умова, яка зазначається АТ КБ «ПриватБанк» як неможливість звернення до арбітражу «повернення коштів за операціями, пов?язаними з інвестиціями, валютними операціями та переказами на брокерські рахунки».

Повернення платежів доступне для банка-емітента за транзакціями, в яких сума вноситься для азартних ігор, інвестицій чи подібних цілей. Банки не мають права на повернення платежів, пов?язаних з використанням ігрових фішок або вигоди, будь-якими виграшам, прибутками, збитками в результаті використання таких ігрових фішок або вигоди.

Тобто, передбачена заборона на повернення платежів пов?язаних з використанням ігрових фішок або вигоди, та аж ніяк не за транзакціями, пов`язаними інвестиціями або переказами на брокерські рахунки.

Глава 2 Чарджбек Гайд Правил Мастеркард (MasterCard) також передбачає умови повернення платежу.

Так, встановлено, що всі перелічені умови були наявні під час звернення позивача із заявами на опротестування транзакцій.

Глава 5 Чарджбек Гайд Правил Мастеркард (MasterCard) передбачено порядок подання заявки на арбітраж.

Зокрема, встановлено, що після завершення етапів повернення платежу банк може попросити Мастеркард (MasterCard) вирішити спір через арбітражну справу; умови, за яких банк може подати заяву на арбітраж (банк продовжує вважати спір не вирішеним).

Позивач неодноразово наголошував на необхідності арбітражного оскарження та наводив банку детальну аргументацію цього.

У даній справі банк зазначав про відсутність можливості ініціювати проведення арбітражного процесу за переказами на брокерські рахунки.

Банк посилався на брокерське призначення транзакції, тому, що одержувачем (торговою точкою) було присвоєно код платежів «брокер Трейд12», проте, позивач неодноразово звертався з обґрунтуванням на користь не надання брокерських послуг.

Наведена глава не містить жодного положення, яке б вказувало на наявність умов, за яких банк позбавлений можливості ініціювати арбітраж.

У разі порушення порядку або наявності недоліків у поданих банком документів на арбітраж Мастеркард (MasterCard) лише відхиляє заяву та повертає банку.

До того ж, штраф у разі програшу арбітражу покладається на власника картки і банк жодних збитків не несе.

Таким чином, встановлено, що банк не був позбавлений можливості ініціювати арбітраж і у випадку, якщо Мастеркард (MasterCard) все ж таки не проводить повернення платежів за переказами на брокерські рахунки, платіжна система просто відхилила би заяву банку.

Після ініціювання ОСОБА_1 процедури повернення коштів Сhargeback, АТ КБ «ПриватБанк» було взято в роботу 15 із 22 транзакцій.

У відповіді від 05-09-2019 року №20.1.0.0.0/7-190829/2764 на адвокатський запит за вих. №20/08-02 від 20.08.2019 року було вказано, що у АТ КБ «ПриватБанк» відсутні ліміти щодо кількості заявок на проведення претензійної роботи, отриманих від клієнта протягом дня.

Однак, враховуючи відсутність у АТ КБ «ПриватБанк» лімітів на отримання заявок по процедурі chargeback, 30.09.2017 року банком було неправомірно та необґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 прийняти до розгляду 7 заявок.

В подальшому 10 з 15-ти, раніше прийнятих заявок, було закрито АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до п. 2.1.4.57.2. Умов та правил надання банківських послуг сторони узгодили, що Банк проводить претензійну роботу щодо оскарження операцій за умови, що розмір спірної операції становить більше, ніж 155 грн. У випадку, якщо операція здійснена в іншій валюті, гранична сума визначається шляхом її конвертації в валюту операції за офіційним курсом НБУ, що діє на дату проведення Банком операції, або за обмінним курсом, що встановлюється тим банком, фінансовою установою або платіжною системою і/або мережею, через які така операція проводилась.

Внаслідок вказаних обставин, в роботі залишилось 5 заявок. У результаті: по 2 заявках (№485629 та №485632) грошові кошти було повернуто, а щодо інших 3-х заявок, а саме: №№485626, 485627, 485628, АТ КБ «ПриватБанк» вказав, що дані операції було спростовано Trade12 у банкові-еквайрові.

Згідно із п. 2.1.4.57.1. Умов та Правил надання банківських послуг, банк зобов?язаний ініціювати арбітражний процес за умови, що така заява подана клієнтом не пізніше 35 днів для платіжної системи MasterCard з дня отримання Банком «second presentment».

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» отримавши від еквайера «second presentment» відносно операцій за заявками №№ 485626, 485627, 485628, та отримавши відповідні заяви від ОСОБА_1 , з дотриманням 35-ти денного строку, було зобов`язано ініціювати арбітражний процес.

Проте, АТ КБ «ПриватБанк» після отримання «second presentment» та заяви ОСОБА_1 не було ініційовано арбітражний процес, що в свою чергу призвело до збитків, завданих позивачу.

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» було неправомірно та необґрунтовано:

1) відмовлено прийняти до розгляду 7 (сім) заявок на загальну суму 39 800 доларів США по процедурі Сhargeback (порушено п. 2.1.4.57.2. Умов та правил надання банківських послуг);

2) закрито 10 (десять) заявок на загальну суму 47 700 доларів США (заявки №№485656, 485658, 485635, 485637, 485639, 485640, 485001, 485662, 485646, 485643), не виставивши фінансову претензію Chargeback до банку-екваєру (порушено п. 2.1.4.57.2. Умов та правил надання банківських послуг);

3) не ініційовано арбітражний процес по 3 заявках на загальну суму 15 000 (п?ятнадцять тисяч) доларів США, після отримання АТ КБ «ПриватБанк» second presentment (відповідь від еквайера відносно операцій за заявками №№485626, 485627, 485628) (порушено п. 2.1.4.57.1. Умов та правил надання банківських послуг).

Відповідно до п. 1.1.3.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг, банк зобов?язаний здійснювати обслуговування поточних рахунків Клієнта у порядку та на умовах, передбачених Договором, правилами Міжнародних платіжних систем та чинним законодавством.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року вказано, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття и ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування.

Частина 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

3 огляду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» було неналежно надано банківські послуги ОСОБА_1 в порушення умов Угоди №SAMDNWFC9 від 28.03.2017 року, збитки у загальному розмірі 102 500, 00 доларів США, які були спричинені позивачу внаслідок вказаних дій відповідача, повинні бути відшкодовані останнім.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при зверненні до суду із даним позовом звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У зв`язку із задоволенням позову судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн підлягає стягненню із відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 1073 ЦК України, ст. ст. 23, 33 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 268, 263-265, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання протиправними дій та відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань за договором, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо порушення Умов та правил надання банківських послуг під час проведення процедури «Chargeback» за заявками ОСОБА_1 щодо транзакцій, проведених з 28.03.2017 р. по 11.09.2017 р.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 відшкодування за спричинені збитки у загальному розмірі 102 500 доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 10 510, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001, .

Повний текст рішення складено 14.10.2024 року

Суддя Г. О. Матійчук