КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 761/44589/17

провадження № 22-ц/824/3430/2024

19 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року в складі судді Савицького О. А.,

встановив :

06.12.2017 Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Посилалось на ті підстави, що правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 ( далі - Правила).

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

ПАТ «Київенерго» визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VII від 10.04.2014 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 р.

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає ПАТ «Київенерго».

Відповідно до п. 11 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.

Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства;

з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За результатами аналізу оплат з`ясовано, що ОСОБА_1 користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2017 становить 34 986,06 грн, з яких: централізоване опалення - 7 213,04 грн; постачання гарячої води - 27 773,02 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 44 126,55 грн.

Оскільки, незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості, свої зобов`язання відповідач не виконує, позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Київенерго" 45 726 грн 55 коп., з яких: 7 213,04 грн - заборгованість за послуги з центрального опалення; 27 773,02 грн - заборгованість за послуги з постачання гарячої води; 9 140,49 грн - сума інфляційної складової боргу та 3 % річних; 1 600 грн - судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року замінено стягувача у виконавчому листі, виданому Шевченківським районним судом м. Києва на виконання вказаного судового рішення, а саме ПАТ "Київенерго" замінено на його правонаступника - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

12.09.2023 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Київенерго».

Вважає, що судом першої інстанції під час вирішення справи не з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судове рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Свої доводи обґрунтовує тим, що згідно з частиною 6 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено право споживача послуг на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання (за відсутністю приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження.

Крім того, згідно з п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

В квартирі АДРЕСА_2 , крім нього зареєстровано ще 5 осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Перелічені особи, хоча й були зареєстровані, але вже тривалий час не проживають в квартирі.

Згідно Акту від 19.08.2016, складеного комісією з працівників обслуговуючої компанії будинку ТОВ "Індустріальний будівельний холдинг", ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_2 , з квітня 2010 року, ОСОБА_3 - з вересня 2007 року, ОСОБА_4 - з червня 2009 року, ОСОБА_5 - з червня 2012 року, ОСОБА_6 - з 2014 року.

Факт не проживання вищезазначених осіб в квартирі підтверджується також актами, складеними в різні періоди працівниками керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва.

Враховуючи зазначені обставини, нарахована позивачем сума заборгованості за надані послуги не відповідає дійсності, оскільки комунальні послуги фактично не використовувались. У зв`язку із цим нарахування на суму заборгованості інфляційних втрат та 3% річних є неправомірним.

15.05.2024 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, оскільки копію апеляційної скарги позивач отримав лише 08 травня 2024 року, та відмовити відповідачу в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Свої доводи мотивує тим, що послуга з постачання централізованого опалення надається виконавцем послуги до приміщення квартири і не залежить від факту проживання споживача за адресою надання послуги та відповідно відсутні правові підстави для зняття нарахувань за час відсутності споживача за адресою надання послуги.

ПАТ "Київенерго" жодної інформації відносно ненадання /не споживання послуг з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , КП "Київтеплоенерго" не передавало.

Відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся.

Особовий рахунок НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 закріплений за ОСОБА_1 , отже він є споживачем послуг за цією адресою.

Відповідач кожного місяця отримував платіжні документи, в яких зазначалось: ПІБ, кількість зареєстрованих осіб, тариф, сума до сплати, розмір заборгованості тощо. Отже, зобов`язання відповідача з оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води виникали щомісячно. З приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку відповідач до позивача не звертався.

17.02.2024 ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких зазначив, що не погоджується з вимогою позивача про стягнення з нього заборгованості за послуги постачання гарячої води у сумі 27 773 грн, оскільки така сума боргу була нарахована на 6 осіб. Вважає, що вказана сума повинна бути перерахована у зв`язку з тим, що фактично ці особи не проживають у квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з 14.05.1993 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які з 01 липня 2014 року надавало ПАТ «Київенерго».

31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 6 серпня 2014 року № 111 (4511) було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, розроблені для фізичних осіб, що є власниками/квартиронаймачами у багатоквартирному житловому будинку.

Вказані договори були складені на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 1 липня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з розрахунком заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.07.2014 по 01.07.2017, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за споживачем ОСОБА_1 обліковується заборгованість в розмірі 34 986,06 грн, з яких: централізоване опалення - 7 213,04 грн; постачання гарячої води - 27 773,02 грн.

01.02.2017 ПАТ «Київенерго» направлено на поштову адресу ОСОБА_1 вимогу на суму 27 837,68 грн.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства;

з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку споживача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 вбачається, що опалювальна площа становить 43,8 кв.м., кількість прописаних - 6 осіб, пільги відсутні, будинковий лічильник ЦО наявний, квартирні лічильники ЦО та ПГВ відсутні.

Оскільки в квартирі не встановлені засоби обліку води, плата за надані послуги нараховується згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

З огляду на те, що послуга з постачання централізованого опалення надається виконавцем послуг до приміщення квартири і не залежить від факту проживання споживача за адресою надання послуги, правові підстави для здійснення перерахунку за час відсутності споживача за місцем надання послуги відсутні.

Заперечуючи проти стягнення заборгованості за послуги постачання гарячої води, ОСОБА_1 посилається на те, що нарахування заборгованості здійснено з розрахунку 6 зареєстрованих осіб, 5 з яких в квартирі не проживають, що підтверджується актами від 19.08.2016, від 16.07.2020, від 10.05.2023, складеного працівниками ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» та мешканцями будинку АДРЕСА_3 .

Колегія суддів відхиляє вказані заперечення відповідача з таких підстав.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час оспорюваного періоду, споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні.

Відповідач не надав суду доказів того, що він звертався до ПАТ «Київенерго» із відповідною заявою та надавав офіційний документ, який свідчить про те, що інші мешканці квартири в ній не проживають, а тому підстави для здійснення перерахунку заборгованості за послуги постачання гарячої води в спірний період відсутні.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищезазначене, позивач скористався своїм правом подати позовну заяву саме до ОСОБА_1 , як власника особового рахунку.

Водночас, це не позбавляє його права в подальшому звернутися до суду про стягнення коштів за надані послуги в порядку регресу на частину понесених витрат з інших осіб, які зареєстровані у вказаній квартирі.

Таке право забезпечується ч. 1 ст. 544 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м Києва від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук