Справа № 128/4868/23
Провадження № 2/127/1654/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі: секретаря судових засідань Бойчук Я.П.,

представника позивача - адвоката Цимбал А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до АТ "Таскомбанк" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, який мотивувала тим, що 29.12.2021 року між АТ «Таскомбанк» (у межах проекту Sportbank) та ОСОБА_1 укладено Заяву-анкету №1056944 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проекту Sportbank.

Згідно з п.1.2.3. вищезазначеної Заяви-анкети №1056944, клієнту було встановлено Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку 100 000 грн., тип та розмір процентної ставки і розмір комісій невизначені взагалі, в Заяві міститься лише посилання на Тарифи, а також зазначається, що передбачені для послуги Кредитування рахунку та встановлені в Тарифах, можуть бути змінені Банком шляхом внесення змін до Публічної пропозиції.

До того ж зазначено, що під час укладення договору про надання послуги Кредитування рахунку, надання Клієнту додаткових послуг не передбачено, водночас в момент використання Ліміту Кредитування рахунку з Клієнта можуть стягуватися плати та комісії за додаткові послуги Банку в розмірі встановлених в Тарифах.

Також в Заяві - анкеті №1056944 від 29.12.2021 року вказано, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати (зменшувати або збільшувати) розмір Ліміту Кредитування рахунку. Однак, відповідно до частини 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Окрім того, позивач зазначає, що в Заяві-анкеті № 1056944 від 29.12.2021 року порядок та умови надання кредиту не погоджені та домовленості не досягнуто зовсім. Посилання АТ "Таскомбанк" на Тарифи та Паспорт кредиту є недоцільним та неправомірним, адже Постановою об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 № 393/126/20 (провадження №61-14545сво20) вказано, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного зоюов`язання кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Крім того, в другій частині Заяви-анкети № 1056944 від 29.12.2021 року зазначено, що всі інші умови договору викладені в Публічній пропозиції, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту та Довідці про систему гарантування вкладів фізичних осіб розміщені на сайті Банку https://taskombank.ua/ та Лендинговій сторінці https://sportbank.kom/ua/, однак роздруківка із сайту відповідача, на думку позивача, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У Заяві-анкеті № 1056944 від 29.12.2021 рокутакож немає умови про строк договору - одна із істотних умов, що передбачена законодавством України.

З огляду на вище зазначене, позивач вважає, що до Заяви - анкети № 1056944 від 29.12.2021 року потрібно застосувати наслідки нікчемності.

Окрім того, позивач запзначає, що відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту станом на 26.09.2023 рік, борг у розмірі 41 437,15 грн. накопився за платежами, які не були погодженні в кредитному договорі, зокрема розрахунок процентів, як зазначено у Виписці, вони розраховуються відповідно до порядку на операції з оплати придбаних товарів (робіт, послуг) в торговельній мережі та мережі Інтернет, з застосуванням Картки та/або Мобільного додатку sportbank:

0.01% річних пільгова процентна ставка при виконанні умов Пільгового періоду, про який зовсім немає жодної інформації в Заяві-анкеті;

0,16% в день при невиконанні умов Пільгового періоду та після нього;

0,26% в день підвищена процентна ставка на строкову заборгованість у разі наявності простроченої заборгованості. На операції з видачі готівки, перекази на іншу картку, операції з безготівкових переказів з Рахунку (без використання платіжних терміналів ТСП):

0,22% в день на строкову заборгованість за кредитом;

0,32% в день підвищена процентна ставка на строкову заборгованість у разі наявності простроченої заборгованості.

Дана виписка на думку позивача, вказує на грубе порушення кредитодавцем законодавства України.

Звертаючись до Історії операцій за рахунком НОМЕР_1 , починаючи з 30.12.2021 року, позивачем зроблено наступні висновки:

27 000 грн було зараховано коштів на рахунок ОСОБА_1 ;

19 814, 14 грн списано коштів за простроченими відсотками за овердрафт;

6 136,75 грн списано за прострочені відсотки по кредиту.

До того ж, в Інформації про кредитну заборгованість за рахунком НОМЕР_1 зазначено, що сума, встановленого кредитного ліміту становить 40 000 грн (тіло кредиту), а загальна сума заборгованості 68 043,99 грн станом на 26.09.2023 рік.

Отож, у зв`язку з непогодженням усіх істотних умов договору, на думку позивача, необхідно застосувати наслідки нікчемності до кредитного договору, в результаті списати непогоджені відсотки та зарахувати вже сплачені кошти в розмірі 27 000 грн у суму тіла кредиту 40 000 грн. (40 000 - 27 000) = 13 000 грн залишок заборгованості.

Позивачу незрозуміло за які саме додаткові послуги та в якому розмірі може стягуватися плата, до того ж, незрозуміло за якою відсотковою ставкою, та яким її типом, повинен погашатися борг. А тому, виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_1 вважає, що договір був укладений з недотриманням вимог законодавства, в наслідок чого порушує її законні права та інтереси як споживача кредитних послуг, що стало підставою для звернення нею до суду із даним позовом.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.12.2023 року справу направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 року справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.02.2024 року справу направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 18.04.2024 року справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 24.09.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшов його відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що заявлені позивачкою вимоги не обґрунтовані належними та допустимими доказами. В позовній заяві позивачка не посилається на конкретні положення договору. Крім того зазначає, що укладений між сторонами договір не є кредитним, так як він укладений для отримання позивачем банківських послуг - відкриття поточного рахунку та оформлення платіжної картки. Позивачка самостійно обрала банківську установу, умови та погодилась з діючими тарифами та умовами надання банківських послуг, відповідно до яких їй було надано кредитні кошти у вигляді овердрафту на її банківський рахунок, що не заперечується в позовній заяві. В свою чергу позивачка взяла на себе зобов`язання сплачувати комісії, проценти за користування кредитними коштами та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту та відповідно до графіку платежів.

Як вказано у відзиві, в умовах Заяви №1056944 від 29.12.2021 року, відсутні будь-які супутні послуги або вимоги придбання/нав`язування від банку/третіх осіб будь-яких товарів чи послуг.

Комісії про які йдеться в умовах Заяви №1056944 від 29.12.2021 їх додатках та інших укладених між сторонами документах, є комісією за обслуговування кредитної заборгованості, наявність якої залежить виключно від позивача та наявності заборгованості за отриманим овердрафтом, при цьому умови овердрафту, розмір комісії та порядок погашення/оплати були погоджені сторонами.

Представник зазначає, що у відповідності з п.4 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом є витрати споживача, пов`язані з обслуговуванням та поверненням кредиту.

Також представник відповідача зазначив, що Банк належним чином виконав власні зобов`язання - відкрито поточний рахунок з спеціальним платіжним засобом, оформлено банківську платіжну картку на яку були зараховані кошти та в подальшому позивач користувалась платіжною карткою шляхом зняття коштів з рахунку/картки. В той же час позивачка власні зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала та станом на 26.12.2023 року розмір заборгованості за договором №002/13458328-SР від 29.12.2021 року становить 73 779,51 грн.; в позовній заяві позивач не вказала які її права порушені.

Підсумовуючи вище зазначене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено судом, 29.12.2021 року між сторонами укладено електронний договір шляхом підписання позивачем заяви - анкети №1056944 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (далі - публічна пропозиція).

Позивач в позовній заяві не заперечувала укладення вказаного договору. Вказане свідчить про її обізнаність з визначеними умовами договору.

Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електроннукомерцію»).

Таке ж визначення наводиться у статті 652 Цивільного кодексу України: «договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків».

Згідно частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Електронний договір повинен містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Так, відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як визначено ч.1 ст.202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 цієї ж статті).

У ст.203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з паспортом споживчого кредиту щодо кредитування рахунку споживача в рамках проекту «Sportbank», інформація яка надається споживачу до укладення договору (стандартна форма), який підписаний позивачем, передбачено, зокрема, ліміт кредиту 100 000,00 грн. (кредит надається безготівковим шляхом в межах встановленого ліміту кредитування, у випадку нестачі грошових коштів на рахунку споживача, відкритого в межах проекту «Sportbank» для здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки та інших операцій визначених договором в момент здійснення операції); нарахування процентів за користування коштами, розмір яких залежить від строку користування та своєчасності виконання зобов`язань в частині повернення отриманих кредитних коштів; комісійну винагороду за видачу готівки, за переказ коштів за рахунок кредитних коштів. Про будь-які інші комісії не вказано.

Підписавши заяву №1056944 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» від 29.12.2021 року, позивачка погодилась із зазначеними умовами в п.2, яким встановлено: «перед підписання цієї Заяви я ознайомився з Публічною пропозицією з додатками, в тому числі частиною 1 Публічної пропозиції, що розміщена на сайті Банку https://tascombank.ua/ та Лендинговій сторінці https://sportbank.ua/ посилання на примірник якої, разом з додатками я отримав в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою я ознайомлений, повністю згоден, зміст розумію, положення якої зобов`язуюся неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники)».

Частина 2 статті 203 ЦК України визначає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину, також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (пункт 70). (Постанова ВП ВС від 4 червня 2019 року, справа №916/3156/17).

Таким чином, враховуючи що позивач звернулась до суду з неналежним способом захисту, позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності до Анкети-заяви №1056944 від 29.12.2021, в якій в п.2 зазначено, що: «перед підписання цієї Заяви я ознайомився з Публічною пропозицією з додатками, в тому числі частиною 1 Публічної пропозиції, що розміщена на сайті Банку https://tascombank.ua/ та Лендинговій сторінці https://sportbank.ua/ посилання на примірник якої, разом з додатками я отримав в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою я ознайомлений, повністю згоден, зміст розумію, положення якої зобов`язуюся неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники)» - не підлягають задоволенню.

В той же час під час розгляду справи було встановлено, що Банк надав позивачу наступні послуги: відкрив та обслуговував поточний рахунок, видав платіжну картку та встановив ліміт кредитування рахунку у сумі 27 000 грн. Станом на 26.09.2023 року заборгованість за кредитом становить 41 437,15 грн.:

- заборгованість по тілу кредиту - 27 000 грн.;

- прострочені відсотки за овердрафом 19 814,14 грн.;

- заборгованість по відсотках 6 136,75 грн.

Позивачем не надано до суду доказів сплати заборгованості за кредитом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/13458328-SР від 29.12.2021 року, наданого відповідачем, станом на 26.12.2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає: 41 437,15 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 32 342,36 грн. - заборгованість по відсотках.

Щодо позиції позивача в частині застосування несанкціонованого овердрафту, пені та комісій за прострочення платежів (внесення суми) по кредиту, за розрахунково-касове обслуговування основної картки та комісійних доходів по платіжній картці за обслуговування неактивного рахунку, застосування яких не передбачено умовами Угоди про надання кредиту заяви №1056944 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» від 29.12.2021 року по кредиту та зобов`язання АТ «Таскомбанк» зарахувати в рахунок погашення суми кредиту (основного боргу), суд зазначає, що позивачка не вказала чітко пункти договору, які на її думку мають бути визнані недійсними.

Пункт 4 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Крім того, позивачка при зверненні до суду з позовом, не заперечувала факт отримання грошових коштів від відповідача як кредиту, не надала доказів нарахування їй пені та комісій.

Таким чином, оскільки позивачка не довела належними та допустимими доказами заявлені вимоги, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Так як під час слухання справи судом, не було встановлено порушень прав позивачки відповідачем, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалася позивачка як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 76- 81, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.11.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство "Таскомбанк", , адреса: вул. С.Петлюри, буд.30, м. Київ, Київська обл., 01032.

Суддя: