Справа № 185/1870/24
Провадження № 2/185/2083/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Рожкової А.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Давидова Д.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просив суд : усунути йому перешкоди у користуванні 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; вселити його в будинок АДРЕСА_1 , якому на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідачку не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні 1/2 частиною домоволодіння АДРЕСА_1 та передати ОСОБА_1 дублікат ключів від вхідних дверей будинку; стягнути з відповідачки на його користь судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що позивач є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . Відповідачка є власницею іншою 1/2 частики вказаного домоволодіння. Рішенням Павлоградського міськрайонного суд від 11.02.2021 року виділено в натурі позивачу та відповідачці частину спірного житлового будинку. Після рішення суду позивач неодноразово звертався до відповідачки про надання доступу в його частину домоволодіння, з пропозиціями щодо спільного користування майном, та доступу до домоволодіння позивач так і не отримав, що на його думку свідчить про вчинення перешкод у користуванні належним йому майном. Відповідачка не визнає права позивача на будинок та вважає, що він належить тільки їй і не надає права повноцінно користуватися його майном.

Ухвалою від 04.03.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін.

Відповідачкою надано відзив на позов, де остання зазначила, що позов не визнає, оскільки позивачем не надано доказів про те, що він має право власності на весь житловий будинок АДРЕСА_1 , та доказів того що вона чинить йому перешкоди у користуванні його власністю. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 11.02.2021 року позивачу належить конкретна частка спірного домоволодіння в розмірі 1/2 частки, тобто весь будинок йому не належить, у зв`язку з чим вона не несе перед ним жодних обов`язків стосовно його майна, ніколи не позбавляла його права користування або іншим чином не перешкоджала позивачу у реалізації його прав саме стосовно його майна. Жодного доказу про те, що вона перешкоджає йому в користуванні його частиною домоволодіння позивачем не надано. Крім того, відповідно до згаданого вище рішення суду на спірне домоволодіння припинилося право спільної власності та воно перетворилося на два різних незалежних між собою об`єкти нерухомого майна. Отже доводи позивача про те, що спірне домоволодіння належить їм на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному не відповідає дійсності. Отже після набрання чинності рішення суду позивач та відповідач стали сусідами, а не співвласниками домоволодіння. Фактично позивач просить вселити його у весь будинок АДРЕСА_1 , який нібито на праві спільної часткової власності належить йому. Щодо передачі позивачу дублікатів ключів від вхідних дверей будинку, то ці двері судовим рішенням були виділені разом із часткою будинку саме їй, це є окремим об`єктом її права власності, кімната із вхідними дверима належить тільки їй у зв`язку із чим вона не зобов`язана передавати ключі від свого майна сторонній особі. Щодо зобов`язання організувати позивачу прохід через її будинок до свого житла призведе до грубого порушення її прав, оскільки позивач просить щоб вона пускала його через своє житло до його житла, що є абсолютно неможливим. Зазначила, що саме позивач просив поділити будинок між ними саме таким чином, щоб вхідні двері до нього лишилися на її частині, а на даний час він же просить фактично користуватися її майном. Позивачу ніхто не перешкоджає обладнати окремий вхід до його нерухомого майна, влаштувати вхідні двері і користуватися своїм майном. Викладені обставини свідчать про незаконність та безпідставність позовних вимог.

В судовому засіданні позивач усно уточнив позовні вимоги просив вимогу щодо зобов`язання відповідачки надати дублікати ключів від вхідних дверей будинку не розглядати. Уточнені позовні вимоги підтримав просив задовольнити.

Представник відповідача адвокат Давидов Д.О. в судовому засіданні позов в тому числі з уточненням не визнав, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Суд вислухав сторони, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 30.12.2003 року приватним нотаріусом міського нотаріального округу Кибальною Т.М. р.№ 7728 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить будинок АДРЕСА_1 , кожному по 1/2 частці.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 11.02.2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення 1/2 частки з майна, що є у спільній частковій власності та усунення перешкод у користуванні майном, виділено ОСОБА_1 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень у житловому будинку «А-1Ж»: прим. 1-2, пл. 14,8 м.кв, прим.1-3, пл. 9,0 м.кв., прим.1-4, пл.6,8 м.кв. Всього в будинку виділено 30,6 м.кв. вартістю 85 777 грн, а також господарські споруди: сарай «Б» вартістю 17 607 грн, погріб «пдБ» вартістю 3 522 грн, 1/2 частку воріт «№ 1, № 3» вартістю 5 749 грн, 1/2 частку хвіртки «№ 2» вартістю 874 грн 50 коп, огорожу «№ 4» вартістю 6 375 грн, 1/2 частку колодязя «№ 5» вартістю 11 266 грн. Загальна вартість 1/2 частки складає 131 070 грн,

Виділено ОСОБА_2 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень у житловому будинку «А-1Ж»: прим. 1-1, пл. 10,2 м.кв., прим.1-5, пл. 3,7 м.кв. прим. 1-6 пл. 6,0 м.кв. Всього в будинку виділити 19,9 м.кв. вартістю 55 781 грн. Виділено ОСОБА_2 прибудову «а» прим.1-9, пл. 6,0 м.кв. вартістю 13 871 грн, прибудову «а1» прим.1-7, пл.8,7 кв.м, прим.1-8, пл.15,6 м.кв, всього у прибудові «а1» виділено 24,3 кв.м вартістю 42 480 грн, разом по літері 50,2 м.кв, вартістю 112 132 грн, літній душ «Г» вартістю 1 036 грн, убиральню «Д» вартістю 2 880 грн, 1/2 частку воріт «№ 1, № 3» вартістю 5 749 грн 50 коп, 1/2 частку хвіртки «№ 2» вартістю 784 грн 50 коп, 1/2 частку тр.колодязя «№ 5» вартістю 11 266 грн. Загальна вартість 1/2 частки - 133 848 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості часток у майні 1 384 грн 50 коп.

Відповідно до статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення суду набрало законної сили.

Отже з набранням рішення суду від 11.02.2021 року законної сили право спільної часткової власності на спірне домоволодіння припинено, про що зазначено в мотивувальній частині рішення суду. Кожній із сторін виділено в натурі частку домоволодіння яка складається із конкретно визначених приміщень.

Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За частиною 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (частина 2 статті 78 ЦПК України)

Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом просить усунути йому перешкоди у користуванні його майном, вселити його у будинок та зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди у користуванні його часткою будинку.

Як зазначив позивач у судовому засіданні, відповідачка перешкоджає йому у наданні доступу до його частини домоволодіння. При цьому як було встановлено в судовому засіданні та про це зазначила відповідачка у відзиві, вхідні двері до будинку знаходяться на частині яка була виділена рішенням суду відповідачці.

Отже будь-які підстави для зобов`язання відповідачки забезпечувати позивачу прохід по своїй території до його частини домоволодіння відсутні.

Щодо позовної вимоги позивача про вселення до житлового будинку, 1/2 частка якого на його думку належить йому на праві спільної часткової власності.

Суд наголошує на тому, після набрання законної сили рішення Павлоградського міськрайонного суду від 11.02.2021 року, право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 припинено.

Отже вимога позивача до відповідачки про вселення його у будинок АДРЕСА_1 не підлягає задоволенню.

Зазначена позовна вимога викладена не коректно, оскільки підстави для вселення позивача у цілий будинок відсутні.

Будь-яких доказів про те, що відповідачка чинила позивачу перешкоди у користуванні його частиною домоволодіння суду не надано.

Позивачем надані до суду талон-повідомлення про прийняття та реєстрацію заяви повідомлення про кримінальне правопорушення, де вказано що ОСОБА_2 не пускає ОСОБА_1 у будинок, у зв`язку з чим останній викликав поліцію, його заяви та пояснення надані працівникам поліції.

Однак у вказаних заявах та поясненнях позивач вказує що ОСОБА_2 : не відчиняє йому дверей будинку; не дає змоги потрапити в будинок; не дає можливості пройти на його частину будинку; уникає зустрічі з ним; не дає можливості заселитися в будинок.

Жодних підстав у зв`язку з чим відповідачка повинна відчиняти позивачу двері в свою частину будинку, забезпечувати йому прохід через свою частину будинку, забезпечувати позивачу можливість вселитися в будинок немає.

Позивач має можливість обладнати окремий вхід до його частини будинку, влаштувати вхідні двері і користуватися своїм майном.

Доказів протилежного суду не надано.

Враховуючи викладене з урахуванням, встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд вважає що позовні вимог є безпідставними та недоведеними, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя С. Г. Юдіна