Справа № 301/2942/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним. Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано виконавчим комітетом Довжанської сільської ради 30.12.2011 року на підставі рішення виконкому Довжанської сільської ради № 131 від 27.12.2011 року, відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Право власності на зазначений житловий будинок зареєстровано у КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» 28.02.2012 року, що стверджується відповідним витягом про державну реєстрацію прав.

Також відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1093 га на якій розташований житловий будинок та надвірні споруди відповідно до державного акту серії 1-ЗК № 021327, який видано 06 .12.1999 року на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 , у вересні 2022 року її батько - відповідач ОСОБА_2 та вона, домовилися щодо дарування їй житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій цей житловий будинок розташований. Сторони вирішили через деякий час оформити договір дарування відповідно до вимог цивільного законодавства. Однак, цей договір не було посвідчено у нотаріальному порядку. Також сторони домовилися між собою про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у власність нерухоме майно, в свою чергу остання прийняла в дар зазначений вище житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,1093 га.

На початку травня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з метою здійснення дій по реєстрації укладеного правочину в нотаріальній формі, однак як стверджує позивач, їй було відмовлено у реєстрації договору, з тих підстав, що договір дарування є двостороннім договором, а тому при його укладенні та реєстрації нотаріусом необхідна присутність, як дарувальника так і обдарованого.

На житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 комунальним підприємством «Іршавське бюро технічної інвентаризації» виготовлено відповідний технічний паспорт.

Таким чином позивач стверджує, що умови договору дарування сторонами були виконані, зокрема обдарована, прийняла у дар житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. На даний час ОСОБА_1 користується вищезазначеним нерухомим майном, як власник. Крім того, відповідач передав позивачу всі документи на будинок та ключі від нього, а також оригінал державного акту серії 1-ЗК № 021327, тому за таких обставин цей договір можливо визнати таким, що відбувся.

Тому, у зв`язку з відсутністю нотаріального оформлення договору дарування, позивач не може оформити на себе право власності. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що відповідач ОСОБА_2 і на даний час не з`являється до нотаріальної контори, так як перебуває за кордоном, чим перешкоджає юридичному оформленню договору дарування будинку.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, а справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо задоволення позову не заперечував, а справу просив розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видано виконавчим комітетом Довжанської сільської ради 30.12.2011 року на підставі рішення виконкому Довжанської сільської ради № 131 від 27.12.2011 року, відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Право власності на зазначений житловий будинок зареєстровано у КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації» 28.02.2012 року, що стверджується відповідним витягом про державну реєстрацію прав. (а.с. 11)

Також відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1093 га на якій розташований житловий будинок та надвірні споруди відповідно до державного акту серії 1-ЗК № 021327, який видано 06 .12.1999 року на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року. (а.с. 12)

Як було встановлено під час дослідження доказів, у вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 та її батько, відповідач ОСОБА_2 , домовилися щодо дарування останній житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій цей житловий будинок розташований. Сторони вирішили через деякий час оформити договір дарування відповідно до вимог цивільного законодавства. Однак, цей договір не було посвідчено у нотаріальному порядку. Також сторони домовилися між собою про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у власність нерухоме майно, в свою чергу остання прийняла в дар зазначений вище житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,1093 га.

Таким чином, умови договору дарування сторонами були виконані, зокрема обдарована, прийняла у дар житловий будинок, господарські будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. На даний час ОСОБА_1 користується вищезазначеним нерухомим майном, як власник. Крім того, відповідач передав позивачу всі документи на будинок та ключі від нього, а також оригінал державного акту серії 1-ЗК № 021327, тому за таких обставин цей договір можливо визнати таким, що відбувся.

Крім того, відповідач передав позивачу оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку- державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 020789. З часу укладення усного договору купівлі-продажу земельної ділянки позивач користуюся нею на правах власника. Отже , за таких обставин цей договір можливо визнати таким, що відбувся.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 згідно угоди зобов`язувався укласти з позивачем ОСОБА_1 договір дарування у нотаріальному порядку. Однак, своєї обіцянки відповідач ОСОБА_2 до цього часу не виконав .

У зв`язку з відсутністю нотаріального оформлення договору дарування житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , також земельної ділянки на якій розташований даний будинок, позивач не може оформити на себе належним чином право власності. При цьому відповідач перешкоджає позивачу в укладенні договору та отриманні належних правовстановлюючих документів вищевказане нерухоме майно, так як не бажає з`являтися у нотаріальну контору.

Згідно з ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно з ч. 2 ст. 718 ЦК України дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 723 ЦК України договором дарування може бути встановлений обов`язок дарувальника передати дарунок обдаровуваному в майбутньому через певний строк (у певний термін) або у разі настання відкладальної обставини. У разі настання строку (терміну) або відкладальної обставини, встановлених договором дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому, обдаровуваний має право вимагати від дарувальника передання дарунка або відшкодування його вартості.

Як вбачається ч. 1, 2 статті 724 ЦК України, дарувальник має право відмовитися від передання дарунка у майбутньому, якщо після укладення договору його майновий стан істотно погіршився. Обдаровуваний має право у будь-який час до прийняття дарунка на підставі договору дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому відмовитися від нього.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Також, суд бере до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення таких не заперечив.

У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У ситуації, що склалася по справі, відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги було визнано, обставин які б свічили про те, що майновий стан відповідача істотно погіршився судом не встановлено. Також, суду не надано жодних доказів які б свідчили про відмову позивача ОСОБА_1 від дарунка, тому на підставі вищенаведеного, позов підлягає задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

При цьому, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 220, 328, 392, 638 Цивільного кодексу України, суд,-

Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити

Визнати дійсним договір дарування житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1093 га, відповідно до державного акту серії 1-ЗК № 021327, який видано 06.12.1999 року на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року, укладений 16 вересня 2022 року між ОСОБА_2 ( дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарованою) .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1093 га , для будівницва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що надана на підставі рішення 12 сесії 22 скликання Довжанської сільської ради від 28.11.1997 року згідно державного акту серії 1-ЗК № 021327, який видано 6.12.1999 року , зареєстрований за № 127.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28.10.2024 року

Суддя: І.А. Даруда