ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року

м. Київ

справа № 201/4716/14

провадження № 61-5956св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Барильської А. П.,

Демченко Е. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заявника

У листопаді 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», товариство, заявник) звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року у справі № 201/4716/14 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 12 березня

2008 року у розмірі 2 573 713,23 грн.

07 липня 2014 року вищезазначене рішення суду та виконавчі листи були видані стягувачу для пред`явлення до виконання.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня

2017 року вищезазначене рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська було скасовано в частині вимог до ОСОБА_2

17 липня 2020 року на підставі укладеного з ПАТ «КБ «Надра» договору про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Заявник зазначає, що оригінали виконавчих листі були втрачені не з його вини, про що свідчать матеріали кредитної справи, які були йому передані, та дані із автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Також заявник посилається на те, що він пропустив строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання з поважних причин, через втрату їх оригіналів.

Посилаючись на викладене, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», видати дублікати виконавчих листів про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, поновити строк для пред`явлення виконавчих листів у справі

№ 201/4716/14.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня

2020 року у складі судді Антонюка О. А. замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відмовлено у видачі дублікатів виконавчих листів та поновленні строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що вимога заяви про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтована та підтверджується відповідними доказами, зокрема укладеним 17 липня 2020 року між

ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» договором про відступлення права вимоги за кредитним договором від 12 березня 2008 року. В частині вимог заявника про видачу дублікатів виконавчих листів по цій справі суд вважав, що заява не підлягає задоволенню, оскільки виконавчі листи було отримано стягувачем, інших відомостей відносно місцезнаходження чи примусового виконання або відомостей та доказів на підтвердження того, що виконавчий лист було саме втрачено чи інше, не надано. Крім того суд виходив із того, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документу після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання, що підтверджується матеріалами справи та самою заявою в якій він просить поновити вказаний строк, а також наданими та добутими доказами, що також є підставою для відмови у видачі дублікатів виконавчих листів. При цьому наведені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання є неповажними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2020 року скасовано у частині заміни сторони виконавчого провадження, відмовлено у задоволеннізаяви, в інший частині залишено без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що заміна сторони виконавчого провадження можлива тоді, коли триває виконавче провадження та строк для предявлення виконавчого листа до виконання не сплив, однак у справі, яка переглядається, стягувач пропустив такий строк, а тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Оскільки в іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржувалася, то суд апеляційної інстанції в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів і поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання ухвалу не переглядав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

19 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції, у якій просить її скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року видано дублікат виконавчого листа у справі № 201/4716/14 стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і поновлено строк для предявлення виконавчого листа до виконання. Цю ухвалу було скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання лише стосовно боржника ОСОБА_1 , оскільки

ОСОБА_3 ухвалу суду не оскаржував. Зазначає, що станом на 03 квітня

2024 року дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором перебуває на примусовому виконання у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О., отже висновки суду про пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та не можливість у зв`язку із цим заміни сторони виконавчого провадження є помилковими.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 26 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Відзив на касаційну скаргу

У травні 2024 року від представника ОСОБА_2 адвоката Зубрева В. О. надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність прийнятої судом апеляційної інстанції постанови. Посилається на те, що заявник пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому є неможливою заміна сторони виконавчого провадження.

Встановлені судами фактичні обставини справи

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня

2014 року у справі № 201/4716/14 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2008 року у розмірі 2 573 713,23 грн.

07 липня 2014 року вищезазначене рішення суду та виконавчі листи були видані стягувачу для пред`явлення до виконання.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня

2017 року вищезазначене рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська було скасовано в частині вимог до ОСОБА_2 .

Постановами державного виконавця від 06 квітня 2016 року та від 09 вересня 2015 року відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з виконання виконавчих листів про стягнення відповідно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

Постановою державного виконавця від 24 червня 2016 року, винесеною у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Постановою державного виконавця від 13 квітня 2017 року, винесеною у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

17 липня 2020 року на підставі укладеного з ПАТ «КБ «Надра» договору про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті

55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті

442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, - в силу другої частини цієї статті.

При цьому слід ураховувати, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції виходив із того, що

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пропустило строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на таке.

Судами установлено, що 07 липня 2014 року на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2014 року у справі

№ 201/4716/14, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2008 року у розмірі 2 573 713,23 грн, стягувачу були видані виконавчі листи для пред`явлення до виконання.

Постановами державного виконавця від 06 квітня 2016 року та від 09 вересня 2015 року відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з виконання виконавчих листів про стягнення відповідно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

Постановами державного виконавця від 24 червня 2016 року та від 13 квітня

2017 року в межах виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, повернуто виконавчі документи стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Як свідчать матеріали справи та дані з Єдиного державного реєстру судових рішень, у січні 2023 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листі та поновлення строку для їх пред`явлення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року вказану заяву

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено повністю.

Зазначену ухвалу суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції. Постановою Дніпровського апеляційного суду

від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року в частині видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відносно боржника ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Однак, суд апеляційної інстанції не переглядав ухвалу суду в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відносно боржника ОСОБА_3 , оскільки останній апеляційну скаргу не подавав.

Отже, в частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відносно боржника ОСОБА_3 ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року набрала законної сили.

16 травня 2023 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» пред`явило до виконання дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О., яка цього ж дня відкрила виконавче провадження № НОМЕР_3.

Отже, на час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції виконавче провадження тривало, про що зазначало ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у відзиві на апеляційну скаргу (а. с. 79-86, т. 4).

Суд апеляційної інстанції на зазначені аргументи відзиву уваги не звернув, мотивів щодо їх відхилення у постанові не навів, зазначивши про пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не врахував поновлення цього строку ухвалою Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 19 квітня 2023 року та наявність відкритого виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_3 , а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, відносно боржника ОСОБА_3 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання і виконавче провадження триває, а тому заміна сторони виконавчого провадження з банка на товариство є передумовою для досягнення стягувачем процесуальної мети виконання в межах виконавчого провадження судового рішення, ухваленого щодо боржника ОСОБА_3 ,

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та заміну сторони виконавчого провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Установлено, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року скасувати

і залишити в силі ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 07 грудня 2020 року в частині заміни сторони виконавчого провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович